УХВАЛА

09 лютого 2022 року     
Київ
справа № 420/5011/20
адміністративне провадження № К/990/3452/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі № 420/5011/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Опт-Сервіс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Опт-Сервіс» (далі - позивач, ТОВ «Прайм Опт-Сервіс») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові-повідомлення рішення від 24.02.2020 №0000270402 та №0000260402, зобов`язати ГУ ДПС внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження суми бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Опт-Сервіс» 23198243 грн.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 03.07.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020, позов задовольнив частково. Визнав протиправними і скасував податкові-повідомлення рішення від 24.02.2020 №0000270402 та №0000260402. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
За наслідками касаційного перегляду Верховний Суд ухвалив постанову від 23.09.2021, якою касаційну скаргу ГУ ДПС залишив без задоволення, а судові рішення - без змін.
05.03.2021 ГУ ДПС звернулося до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2020. 
Ухвалою від 03.11.2021 Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні цієї заяви. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 24.12.2021 ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.
Суди попередніх інстанцій виходили з того, що підставою для задоволення позовних вимог стали висновки суду першої інстанції, які підтримані судами апеляційної і касаційної інстанцій, зокрема про те, що за умови своєчасного повідомлення платником податків ГУ ДПС про втрату первинних документів, перевірка мала бути перенесена відповідно до вимог пункту 44.5 статті 44 ПК України. У цій справі ТОВ «Прайм Опт-Сервіс» 16.01.2020 належним чином повідомило контролюючий орган про втрату документів, на підставі яких формувались показники податкової звітності, а тому надати їх до перевірки, яка проводилась у період з 04.02.2020 по 10.02.2020, не мало можливості. Однак, 17.01.2020 ГУ ДПС прийняло наказ №99 про проведення позапланової документальної виїзної перевірки, за наслідками проведення якої склало акт перевірки та прийняло податкові повідомлення-рішення. Суди визнали, що такі висновки ГУ ДПС є необґрунтованими та такими, що здійснені без аналізу первинних документів фінансово-господарської діяльності підприємства.
Не погодившись з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, Головне управління ДПС в Одеській області, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС, скаржник) подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Прайм Опт-Сервіс» у повному обсязі.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що повідомлені ним обставини мають ознаки нововиявлених та є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), скасування такого рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог. Так, ГУ ДПС зазначає, що надані ним докази - інформація щодо руху коштів на рахунках ТОВ «Прайм Опт-Сервіс» та обшуки НАБУ із встановленням факту відсутності зберігання підприємством ТМЦ - свідчать про необґрунтованість складеної та наданої підприємством первинної документації на підтвердження, нібито, відсутності в його діях порушень вимог податкового законодавства, які були повністю сприйняті судом. ГУ ДПС вважає, що суд апеляційної інстанції повинен був залишити податкові повідомлення-рішення в силі саме з підстав відсутності права ТОВ «Прайм Опт-Сервіс» на отримання заявленої до бюджетного відшкодування суми ПДВ у розмірі 23198243 грн, а позовні вимоги в цій частині - без задоволення. Також зазначає про наявність підстав для відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2021 у справі №420/3638/20, який застосовано апеляційним судом. На переконання ГУ ДПС, обставини у справі №420/3638/20 не є подібними до обставин у справі №420/5011/20, а тому посилання суду апеляційної інстанції на зазначену постанову Верховного Суду є недоречним.
Перевіривши касаційну скаргу та її доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При цьому нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі № 303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі № 826/14224/15.
Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини у цій справі, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що фактично відповідач посилається на нові докази, які на його переконання, підтверджують правомірність зменшення позивачеві заявлених до відшкодування сум податку на додану вартість та розміру від`ємного значення цього податку, який зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Однак, такі докази не існували на час розгляду справи і, більш того, не підтверджують існування тих обставин, про які зазначає ГУ ДПС, саме на час проведення перевірки. 
Крім того, з огляду на те, що підставою для задоволення позовних вимог стало те, що ГУ ДПС допустило порушення вимог пункту 44.5 статті 44 ПК України, що виразилося у не перенесенні термінів перевірки при наявності повідомлення від позивача про втрату документів, ГУ ДПС не доводить, що на час розгляду справи існували обставини, які не були і не могли бути йому відомі, однак, які впливають саме на цей висновок судів.
Касаційна скарга, фактично, не містить обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права чи порушенні норм процесуального права в межах підстав, з яких у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Натомість, аналогічно доводам, викладеним у заяві, ГУ ДПС доводить правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень по суті виявлених порушень.
Таким чином, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що наведене у заяві обґрунтування не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки у межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд не може надавати оцінку (переоцінку) застосованим нормам як матеріального так і процесуального права у спірних відносинах, не може переоцінювати докази, які оцінювалися судом під час розгляду справи, не може оцінювати нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Отже, Верховний Суд констатує, що, відмовляючи в задоволенні заяви ГУ ДПС про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.07.2020, суди попередніх інстанцій правильно застосували частину другу статті 361 КАС України і статтю 368 КАС України в редакції, чинній на час розгляду заяви, їх правильне застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення зазначених норм права. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками судів першої, апеляційної і касаційної інстанцій про задоволення позову, що не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Наведене скаржником обґрунтування підстав для відступлення від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2021 у справі №420/3638/20, суперечить правовому змісту такого механізму, оскільки не дає підстав вважати, що викладений у такій постанові висновок не відповідає правильному тлумаченню норм права. 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі № 420/5011/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Опт-Сервіс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко