ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року м. Херсон
єдиний унікальний номер справи: 667/157/15-ц 
номер провадження: 22-ц/819/2128/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Базіль Л.В.(суддя-доповідач),
суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Гонтаренка Артема Костянтиновича, який діє від імені  ОСОБА_1 на заочне рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 25 березня 2015 року, ухвалене у складі судді Скорик С.А. в цивільній справі №667/157/15-ц за позовом Кредитної спілки "Громада" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:
14 січня 2015 року кредитна спілка «Громада» (далі – КС «Громада») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 15 липня 2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 451, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 68 238,62 грн, які зобов`язався повернути до 15 липня 2014 року та сплатити за користування кредитними коштами 46 % річних від суми залишку кредиту, шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до графіка, встановленого цим договором.
З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між КС «Громада» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 15 липня 2013 року було укладено договір поруки № 451п.
Оскільки позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, станом на 30 грудня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 95 538,35 грн, з яких: борг за кредитом – 68 238,60 грн, за відсотками – 27 229,75 грн.
Враховуючи викладене з посиланням на ст.554 ЦК України позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 95 538,35 грн заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від
25 березня 2015 року позовні вимоги КС «Громада» задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь КС «Громада» заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2013 року № 451 в розмірі
95 538,35 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.03.2015 року у справі №667/157/15-ц відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодилась з висновками суду першої інстанції, та посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати заочне рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Громада" солідарної заборгованості за кредитним договором в розмірі 95538,35 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити КС "Громада" в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з ОСОБА_1 заборгованості, як з поручителя, оскільки не звернув уваги на те, що строк дії у договорі поруки не визначений, виконання зобов`язань за кредитним договором здійснювалось щомісячними платежами, а тому позивач повинен був звертатися до суду з метою стягнення боргу з поручителя впродовж шести місяців від дня настання зобов`язання щодо погашення кожного чергового платежу, однак в даному випадку позивач звернувся до суду за межами встановленого шестимісячного строку, а тому підстав для солідарного стягнення боргу, зокрема, із ОСОБА_1 не було через припинення поруки.
Кредитна спілка «Громада» своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
У відповідності до приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, з огляду на положення ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, оскільки розмір ціни позову у даному випадку, який становить 95538,35 гривень є меншим, а ніж сто розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб (227000,00 грн). 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Предметом розгляду на стадії апеляційного перегляду є перевірка заочного рішення суду на предмет наявності підстав для солідарного стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_1 .
В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції ніким не оскаржується, а тому не переглядається в апеляційному порядку.
З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №451, за умовами якого, останній отримав кредит у сумі 68238,62 грн. строком на 12 місяців, а саме до 15.07.2014 року, зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 46 % річних у процентному виразі або
20854,50 грн. у грошовому виразі, з фіксованим типом процентної ставки (а.с.5).
Згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору позичальник мав здійснити на погашення кредитної заборгованості дванадцять платежів, які включають в себе повернення основної суми та процентів за користування кредитом, щомісячно до 20 числа, останній платіж мав би бути здійснений 15.07.2014 року (а.с. 9).        
Виконання позичальником своїх кредитних зобов`язань забезпечено договором поруки №451п, який був укладений 15.07.2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . 
Відповідно до умов укладеного договору поруки, поручителі зобов`язалися перед кредитором відповідати в повному обсязі по зобов`язаннях позичальника, а саме за своєчасне повернення кредиту в розмірі 68238,62 грн., а також процентів за його користування (а.с. 7).
Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання позичальником та поручителем і діє на протязі трьох років після закінчення зобов`язань позичальником та поручителем перед кредитором по кредитному договору №451 від 15.07.2013 року (пункт 3.1 договору поруки).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює факту підписання нею зазначеного договору поруки.
З наявного у справі розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позовної заяви слідує, що станом на 30.12.2014 року загальна сума кредитної заборгованості становить 95538,35 грн., з яких залишок заборгованості по тілу кредиту 68238,60 грн., залишок заборгованості по відсоткам 27299,75 грн.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для задоволення позову про стягнення кредитної заборгованості із поручителя ОСОБА_1 як солідарного боржника в розмірі заявленому позивачем - 95538,35 грн.
Проте у повній мірі з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з підстав їх невідповідності вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Вимогу до поручителя про виконання ним солідарно з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (п. 61,62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №2-1169/11).
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а наявний у цьому договорі п.4.1, яким обумовлено, що договір поруки діє на протязі трьох років після закінчення зобов`язань позичальником та поручителем перед кредитором по кредитному договору, не відповідає змісту ст. 251,252 ЦК України, якими обумовлено, що настання певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається саме календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
В цій справі, повернення кредиту та процентів за користування кредитом визначено шляхом сплати щомісячного платежу згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору.
За вказаним графіком розрахунків, позичальник мав здійснити 12 чергових платежів не пізніше 20 числа кожного місяця, останній з яких - 15.07.2014 року в сумі 8239 грн. 11 коп., а тому з часу несплати кожного з платежів починається обрахування встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк для пред`явлення вимог до поручителя.
Строк кредитування в цій справі встановлено до 15 липня 2014 року і цей строк в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України не змінювався.
Наявні в матеріалах справи вимоги про повернення боргу не є вимогою про дострокове повернення кредиту, оскільки були направлені КС "Громада" на адресу позичальника та поручителя ОСОБА_1 лише 14.11.2014 року, тобто після закінчення строку кредитування (15 липня 2014 рік) і стосувалися повернення боргу, який утворився станом на 14.11.2014 рік. (а.с.12)
       Останній за часом платіж у якості сплати заборгованості за кредитом позичальник ОСОБА_2 здійснив 04.04.2014 року у розмірі 1850 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, долученим до позовної заяви(а.с.9), з позовом до поручителя КС "Громада" звернулася 14.01.2015 року.
       Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність за невиконання позичальником кредитних зобов`язань за черговим щомісячним платежем, що мав місце 15.07.2014 року в сумі 8239 грн. 11 коп., в іншій частині щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів порука ОСОБА_1 припинилась в силу приписів ч.4 ст.559 ЦК України.
       Відтак, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, що солідарна відповідальність ОСОБА_1 має місце за сумою 95538 грн 35 коп.
       Таким чином, апеляційну скаргу належить задовольнити частково, заочне рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 25 березня 2015 року в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з 
 ОСОБА_1 змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь КС «Громада» заборгованість за кредитним договором №451 від 15.07.2013 року в сумі 8239 грн 11 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту 
7987,45 грн., відсотків за користування кредитом – 251 грн. 66 коп. 
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат(п.10 ст.141 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції із позовною заявою КС «Громада» сплатила 955,38 грн. судового збору за подання позовної заяви. 
Заочним рішення суду позовні вимоги КС «Громада» задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідачів судовий збір пропорційно, зокрема з ОСОБА_1 на користь КС «Громада» стягнуто 191,08 грн. 
За результатами апеляційного перегляду вимоги КС «Громада» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню у відсотковому еквіваленті на 0,86%, що у грошовому вираженні від суми сплаченого позивачем судового збору становить 8,22 грн.
За звернення до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1433,10 грн., у зв`язку задоволенням її апеляційних вимог, позивачу відмовлено у задоволені позову на 99,14%, відтак апелянту слід відшкодувати 1420,78 грн. 
       Зважаючи на те, що ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати на користь КС «Громада» судовий збір за подання позову у розмірі 8,22 грн, тоді як на її користь із позивача підлягає відшкодування сума у розмірі 1420,78 грн за подання апеляційної скарги, то враховуючи положення п.10 ст. 141 ЦПК України КС «Громада» необхідно сплатити на користь ОСОБА_1 різницю в сумі 1412 грн 56 коп.
       В іншій частині заочне рішення суду не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.
Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
               Апеляційну скаргу адвоката Гонтаренка Артема Костянтиновича, який діє від імені  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Заочне рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 25 березня 2015 року в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Громада» змінити, виклавши його в такій редакції:
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Громада» заборгованість за кредитним договором №451 від 15.07.2013 року в сумі 8239 грн. 11 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту 7987,45 грн., відсотків за користування кредитом – 251 грн. 66 коп. 
Це ж рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Громада» суми судового збору в розмірі 191 грн. 08 коп. скасувати.
       Стягнути з Кредитної спілки «Громада» на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 
1412 грн. 56 коп.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                               Л.В.Базіль

Судді:      В.О.Бездрабко

        Л.А.Приходько