ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" січня 2022 р.           Справа№ 910/17697/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Барсук  М.А. 

при секретарі           Реуцькій Т.О.
За участю представників:           
від позивача: не з`явився; 
від відповідача 1: Євтіхієва К.Л. (довіреність від 29.11.2021 №2821);          
від відповідача 2: не з`явився;             
від відповідача 3: Пилипчук  В.Є. (довіреність від 12.01.2022 №48),
розглянувши апеляційну скаргу          акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»
на рішення           господарського суду міста Києва 08.02.2021 
у справі                     №910/17697/20 (суддя Марченко О.В.)
за позовом                    акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»
до                               1. акціонерного товариства «Укртрансгаз»,
2. приватного акціонерного товариства «Факел»,
3. товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
про                               визнання недійсною угоди від 18.12.2019 №1901000051-D, -
В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2020 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсною укладеної між відповідачами угоди №1901000051-D про заміну сторони у зобов`язанні, що виникло на підставі Договору від 18.12.2019, як такої, яка укладена всупереч вимогам закону та з метою невиконання постанови Кабінету Міністрів України «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» №840 від 18.09.2019 та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами» №942 від 15.11.2019.
Так, обґрунтовуючи позовні вимоги  позивач посилався на те, що:
- між відповідачем 1 як замовником та відповідачем 2 як підрядником  існували правові відносини за договорами на виконання робіт №1901000050 та №1901000051 від 03.01.2019 в забезпечення виконання зобов`язань відповідача 2 за якими позивачем видані гарантії виконання зобов`язань №71.00.007999 від 03.01.2019 (нова редакція №71.00.007999-1 від 09.12.2019) та №71.00.008000 від 03.01.2019 (нова редакція №71.00.008000-1 від 09.12.2019);
- з огляду на зміни у законодавстві, якими передбачено здійснення заходів  щодо  відокремлення і незалежності  оператора газотранспортної системи, зокрема, проведення процедур передачі на праві господарського відання об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами та передача відповідачем 1 відповідачу 3  договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг, що необхідні для забезпечення безперервного функціонування об`єктів газотранспортної системи, а також здійснення станом на 01.01.2020 в установленому ЦК України порядку заміни сторони у зобов`язаннях за такими договорами, у відповідача 1 відсутній як статус замовника за договорами на виконання робіт №1901000050 та №1901000051 від 03.01.2019, так і статус бенефіціара за гарантіями виконання зобов`язань №71.00.007999 та №71.00.008000 від 03.01.2019;
- при цьому, уклавши оспорювану угоду №1901000051-D про заміну сторони у зобов`язанні, що виникло на підставі Договору від 18.12.2019 за умовами якої до відповідача 3 не перейшли права вимоги відповідача 1 до відповідача 2 щодо  грошових зобов`язань відповідача 2 зі сплати пені та штрафів за порушення строків виконання відповідачем 2 зобов`язання, якщо таке порушення з боку відповідача 2 мало місце до дати відступлення права вимоги за зобов`язанням, а також права вимоги відповідача 1 за банківською гарантією в частині, в якій відповідачем 1 було пред`явлено грошові вимоги до Банка-гаранта за такою банківською гарантією, відповідач 1 намагається залишити собі права вимоги, які не мав права залишати, що суперечить вимогам, викладеним у вищезгаданих постановах Кабінету Міністрів України, а вказана угода, відповідно, є недійсною  так як порушує публічний порядок та права позивача як гаранта виконання зобов`язань  відповідача 2.
Крім того, у позовній заяві позивач навів орієнтовний розрахунок суми витрат, які він очікує понести у зв`язку  з розглядом справи до яких, окрім суми сплаченого судового збору, позивач відніс  поштові витрати в сумі 300,00 грн. та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 30  000,00 грн.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем подано змінену позовну заяву (збільшення позовних вимог) в якій позивач доповнив позовні вимоги вимогами про визнання нікчемним укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2 договору на виконання робіт №1901000051 від 03.01.2019, а також про зобов`язання відповідача 1 повернути позивачу оригінал банківської гарантії №71.00.007999-1 від 09.12.2019. Вказану заяву судом першої інстанції залишено без розгляду.
Рішенням господарського суду міста Києва від 08.02.2021, повний текст якого складений 18.02.2021, у справі №910/17697/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до акціонерного товариства «Укртрансгаз», приватного акціонерного товариства «Факел» та товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про визнання недійсною угоди від 18.12.2019 №1901000051-D, судові витрати зі справи покладено на акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту п. 3 оспорюваної угоди слідує, що жодних порушень, встановлених постановами Кабінету Міністрів України «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» №840 від 18.09.2019 та «Деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами» №942 від 15.11.2019  в укладенні спірної угоди допущено не було, що свідчить про те , що сторони оспорюваної угоди при її укладення діяли у відповідності до вимог чинного на момент її укладення законодавства України.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/17697/20 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції допущено неповне з`ясування  обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.  
У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, зауваживши на тому, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки всім наведеним позивачем підставам для визнання спірної угоди недійною та неправомірно застосовано до спірних правовідносин положення ЦК України там, де вони регулюються спеціальними законом, а саме, нормами Закону України «Про ринок природного газу», Закону України від 14.11.2019 №300-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу», ст. 136 ГК України, ст.ст. 514, 515 ЦК України, постанов Кабінету Міністрів України «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» №840 від 18.09.2019 та «Деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами» №942 від 15.11.2019.  
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Дикунської С.Я., судді Станіка С.Р., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення господарського суду міста Києва 08.02.2021.
Склад колегія суддів неодноразово змінювався, в засіданні суду оголошувалась перерва.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021, враховуючи перебування головуючого судді (судді-доповідача) Тищенко А.І. на лікарняному, справу №910/17697/20 передано на повторний автоматизований розподіл.
Згідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 справу №910/17697/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2021 апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення господарського суду міста Києва 08.02.2021 у справі №910/17697/20 прийнято до провадження вказаною колегією суддів, справу призначено до розгляду на 18.01.2022 об 11 год. 00 хв. 
З матеріалів справи слідує, що 26.04.2021 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній, з посиланням на те, що:
- в порушення положень ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до змісту та форми апеляційної скарги,  апеляційна скарга не містить аргументації та доводів: щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення з посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права; щодо неправильності установлених судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи; щодо неправильного визначенням відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин правовідносин, Так, у апеляційній скарзі, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, позивач фактично  вдається до заперечення встановлених  судом першої інстанції обставин;
-  посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на постанови Кабінету Міністрів України «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» № 840 від 18.09.2019 та «Деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами» №942 від 15.11.2019 є помилковими, оскільки вказані постанови не підтверджують, а навіть спростовують твердження позивача про недійсність оспорюваної угоди. При цьому, вказані постанови не мають будь-якого відношення до спірних правовідносин, які виникли в межах виконання договору на виконання робіт №1901000051 від 03.01.2019 та банківської гарантії  №71.00.007999 від 03.01.2019 (нова редакція №71.00.007999-1 від 09.12.2019);
- факт порушення відповідачем 2 обов`язків за договором на виконання робіт №1901000051 від 03.01.2019 був предметом розгляду у справі №911/1047/20, а факт наявності у відповідача 1 права на стягнення з позивача суми гарантії за спірною гарантією - у справі №904/4284/20,
просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
28.04.2021 до суду від відповідача 3 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній, з посиланням на те, що:
- у позовній заяві позивач посилається на те, що оспорюваний правочин є таким, що порушує публічний порядок, проте укладання відповідачами вказаного правочину  жодним чином не пов`язані з порушенням публічного порядку, вказаний правочин не спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, а відтак  позивачем не доведено наявність недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 
- здійснення заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи та проведення процедури передачі на праві господарського відання об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, учасниками яких є відповідач 1 та відповідач 3, а також, як наслідок, укладення з відповідачем 2 оспорюваного правочину, жодним чином не порушує та не впливає на правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем 1, оскільки вони існують виключно в межах забезпечення належного виконання відповідачем 2 зобов`язання та припиняють своє існування після настання гарантійного випадку, 
простить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У судовому засіданні 18.01.2022 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Представники відповідачів 1, 3 заперечували проти вимог апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін. 
Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив,   як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені  належним чином. (а.с. 184-190 т. 2)
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає  справу за відсутності  такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась,  колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача 2 за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників, що з`явились у судове засідання, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.01.2019 відповідач 1 як замовник та відповідач 2 як підрядник уклали договір на виконання робіт №1901000051 (далі договір підряду) (а.с. 19-21 т. 1) в якому сторонами погоджено, що:
- замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами і засобами виконати відповідно до умов Договору підряду  «Ремонт систем одоризації газу на ГРС УМГ «Черкаситрансгаз» (Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва)» (далі - роботи), а замовник зобов`язується на умовах Договору підряду  прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість (п. 1.1);
- виконання підрядником зобов`язань згідно цього договору забезпечується банківською гарантією, яка надається не пізніше дати укладення даного договору та згідно умов і в порядку визначених тендерною документацією замовника, згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі №UA-2018-11-13-000654-с, оприлюдненим на веб-порталі Уповноваженого органу 13.11.2018, на суму 1  064  764,50 грн., що становить 5% від ціни договору підряду; у разі невиконання чи неналежного виконання підрядником взятих на себе зобов`язань згідно цього договору, замовник має право вимоги до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним банківської гарантії (п. 8.7 ).
- Договір підряду набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 310 календарних днів, а в частині гарантійних зобов`язань підрядника - до повного їх виконання (п. 12.1).
В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором підряду 03.01.2019 позивачем як гарантом видано банківську гарантію №71.00.007999 (а.с. 22 т. 2), яку 09.12.2019 викладено у новій редакції - банківська гарантія №71.00.007999-1 (далі Гарантія) (а.с. 23 т. 1) за умовами якої позивач надав відповідачу 1 безвідкличне та безумовне зобов`язання сплатити відповідачу 1 вказану ним у вимогах суму, яка не перевищує 1  064  764,50 грн. (сума гарантії) протягом 5 банківських днів після одержання письмової вимоги відповідача 1 про сплату коштів за гарантією (вимога), без необхідності для відповідача 1 обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.
18.12.2019 відповідач 1 як первісний замовник, відповідач 3 як новий замовник та відповідач 2 як сторона 3 уклали угоду №1901000051-D про заміну сторони у зобов`язанні, що виникло на підставі Договору (далі Угода) (а.с. 26 т. 1)  за умовами якої:
- на виконання пункту 11 Плану заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» №840 від 18.09.2019, на підставі Закону України «Про внесення змін деяких законодавчих актів України у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу» №264-ІХ від 31.10.2019, який набув чинності 17.11.2019, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу» №300-ІХ від 14.11.2019, у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу з метою забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи України та забезпечення належного функціонування оператора газотранспортної системи України після 01.01.2020, та керуючись статтею 510 ЦК України, сторони домовилися замінити сторону - відповідача 1 у зобов`язанні, що виникло на підставі Договору підряду (далі Зобов`язання)  на нову сторону - відповідача 3 з дати відступлення права вимоги за Зобов`язанням; при цьому, відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3 підписанням Угоди надають свою згоду на таку заміну сторони у зобов`язанні (п. 1);
- датою відступлення права вимоги за Зобов`язанням сторони визнають дату підписання відповідачем 3 акту приймання-передачі державного майна газотранспортної системи, що використовується у процесі провадження діяльності із транспортування природного газу магістральними трубопроводами, про що новий замовник повинен письмово повідомити відповідача 2 не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання такого акта (п. 2);
- відповідач 1 передає відповідачу 3 всі права вимоги до відповідача 2 за Зобов`язанням, які виникли на момент та після дати відступлення права вимоги за зобов`язанням. Відповідач 3 після дати відступлення права вимоги за Зобов`язанням  отримує всі права відповідача 1  за Зобов`язанням, що існували на момент переходу таких прав, крім прав вимоги, зазначених в абзаці другому даного пункту. До відповідача 3 не переходять права вимоги відповідача 1 до відповідача 2 в частині грошових зобов`язань відповідача 2 зі сплати пені та штрафів за порушення строків виконання відповідачем 2  Зобов`язання, якщо таке порушення з боку відповідача 2 мало місце до дати відступлення права вимоги за Зобов`язанням. Відповідач 1 повинен у строк до 30 календарних днів з дати відступлення права вимоги за Зобов`язанням передати відповідачу 3 оригінал Договір підряду(п. 3);
- відповідач 1 не переводить на відповідача 3 заборгованість перед відповідачем 2, яка могла існувати або існувала у відповідача 1  перед відповідачем 2 на момент укладення Угоди або виникла у відповідача 1 перед відповідачем 2 після укладення Угоди та до дати відступлення права вимоги за зобов`язанням (п. 4);
- у разі наявності банківської гарантії забезпечення виконання Договору підряду відповідач 3 з моменту надання згоди банка-гаранта отримує всі права відповідача 1 за банківською гарантією, які існували на момент переходу таких прав, крім прав вимоги, зазначених в абзаці другому даного пункту. До відповідача 3 не переходять права вимоги відповідача 1 за банківською гарантією в частині, в якій відповідачем 1 було пред`явлено грошові вимоги до банка-гаранта за такою банківською гарантією. Про відступлення права вимоги за Договором підряду та для отримання згоди банка-гаранта відповідач 2 зобов`язаний у строк до 30 календарних днів з дати відступлення права вимоги за зобов`язанням письмово повідомити банк-гарант (п. 5);
- інші умови Договору підряду, не порушені Угодою, залишаються незмінними, і обов`язковими до виконання сторонами (п. 6).
01.01.2020 відповідачем 1 та відповідачем 3 підписано акт приймання-передачі (а.с. 132-133 т. 1) (погоджений національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», Фондом державного майна, Мінекономіки, Мінфіном, Мінекоенерго (Міненерговугілля), за яким відповідачу 3 передано державне майно, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у складі 47  642 інвентарні одиниці перелік якого додано до акта.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить визнати угоду про заміну сторони у зобов`язанні  недійсною з посиланням на те, що:
- з огляду на зміни у законодавстві, якими передбачено здійснення заходів  щодо  відокремлення і незалежності  оператора газотранспортної системи, зокрема, проведення процедур передачі на праві господарського відання об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, передачу відповідачем 1 відповідачу 3  договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг, що необхідні для забезпечення безперервного функціонування об`єктів газотранспортної системи, а також здійснення станом на 01.01.2020 заміни сторони у зобов`язаннях за такими договорами в установленому ЦК України порядку, у відповідача 1 відсутній як статус замовника за Договором підряду, так і статус бенефіціара за Гарантією;
- при цьому, уклавши Угоду  за умовами якої до відповідача 3 не перейшли права вимоги відповідача 1 до відповідача 2 в частині грошових зобов`язань відповідача 2 зі сплати пені та штрафів за порушення строків виконання відповідачем 2 зобов`язання, якщо таке порушення з боку відповідача 2 мало місце до дати відступлення права вимоги за зобов`язанням, а також права вимоги за відповідача 1 за банківською гарантією в частині, в якій відповідачем 1 було пред`явлено грошові вимоги до позивача за такою банківською гарантією, відповідач 1 намагається залишити собі права вимоги, які не мав права залишати, що суперечить вимогам, викладеним у вищезгаданих постановах Кабінету Міністрів України, а вказана угода є недійсною  так як порушує публічний порядок та права позивача як гаранта виконання зобов`язань  відповідача 2.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, що колегія суддів вважає вірним з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п`ятою, шостою ст. 203 ЦК України.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. 
Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Частиною 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що:
- судам необхідно враховувати, що згідно зі статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства;
- зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України); 
- відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України). 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 ст. 875 ЦК України). 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
За змістом положень ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи» №840 від 18.09.2019 (далі Постанова №840) постановлено:
- обрати модель відокремлення діяльності з транспортування природного газу, передбачену статтею 27 Закону України «Про ринок природного газу», як модель відокремлення для оператора газотранспортної системи, яка перебуває в державній власності та не підлягає приватизації;
- визначено, що відповідач 3 має право подати до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, запит на сертифікацію оператора газотранспортної системи;
- затверджено план заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи (далі План заходів).
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами» №942 від 15.11.2019 (далі Постанова №942), серед іншого, затверджено  Порядок передачі на праві господарського відання об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі Порядок передачі) та Умови договору про передачу на праві господарського відання державного майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі Умови).
Порядком передачі встановлено, що:
- цей Порядок визначає процедуру передачі на праві господарського відання об`єктів права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, суб`єкту господарювання (п. 1);
- об`єктами передачі згідно з цим Порядком є об`єкти права державної власності, що використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - об`єкти) (п. 2);
- передача об`єктів здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідно до договору, що укладається між суб`єктом управління об`єктами та суб`єктом господарювання на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України (п. 3);
- передача об`єктів здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі об`єктів за формою згідно з додатком (п. 4);
- суб`єкт господарювання забезпечує здійснення в установленому законодавством порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів, права на які підлягають такій реєстрації, а також вчинення всіх необхідних реєстраційних дій щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти (п. 5);
- суб`єкт господарювання, якому передані на праві господарського відання об`єкти, у місячний строк повинен повідомити суб`єкту управління об`єктами про вжиті заходи щодо виконання пункту 5 цього Порядку (п. 6).
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу» №300-ІХ від 14.11.2019 розділ ІХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» доповнено пунктом 4-2 такого змісту: « 4-2. Установити, що з метою виконання встановлених Законом України «Про ринок природного газу» вимог по відокремленню та незалежності оператора газотранспортної системи у зобов`язаннях, що виникли на підставі договорів, укладених за результатом процедур закупівель товарів, робіт і послуг, проведених замовником, який припинив здійснення діяльності з транспортування природного газу у зв`язку з виконанням вимог про відокремлення та незалежність оператора газотранспортної системи, може одноразово здійснюватися заміна сторони, за умови, що новий замовник був сертифікований уповноваженим органом відповідно до вимог закону про відокремлення і незалежність та продовжує здійснювати відповідний вид господарської діяльності замість такого замовника. Заміна сторони у таких зобов`язаннях здійснюється у порядку, встановленому нормами Цивільного кодексу України».
За змістом п. 11 Плану заходів необхідно забезпечити передачу від відповідача 1 до відповідача 3 договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг, що необхідні для забезпечення безперервного функціонування об`єктів газотранспортної системи, а також здійснення станом на 1 січня 2020 року заміни сторони у зобов`язаннях за такими договорами в установленому ЦК України порядку.
Отже, відповідно до положень Закону України «Про публічні закупівлі» та Плану заходів, заміна сторони у зобов`язаннях, які  виникли на підставі договорів, укладених за результатом процедур закупівель товарів, робіт і послуг, проведених замовником, який припинив здійснення діяльності з транспортування природного газу у зв`язку з виконанням вимог про відокремлення та незалежність оператора газотранспортної системи, здійснюється у порядку, встановленому нормами саме ЦК України без будь-яких особливостей.
Як встановлено вище, за умовами пункту 3 Угоди відповідач 1 передав відповідачу 3 всі права вимоги до відповідача за зобов`язаннями, які виникли на момент та після дати відступлення права вимоги за зобов`язанням, з огляду на що відповідач 3  після дати відступлення права вимоги за зобов`язанням отримав всі права відповідача 1 за зобов`язаннями, що існували на момент переходу таких прав крім прав вимоги відповідач 1 до відповідача 2 в частині грошових зобов`язань останнього зі сплати пені та штрафів за порушення строків виконання відповідачем 2 зобов`язання, якщо таке порушення з боку останнього мало місце до дати відступлення права вимоги за зобов`язанням.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що як  пункт 3 Угоди, так і Угода в цілому не  суперечить, як положеннями Постанов №840 і №942, Порядку передачі, Умов і Плану заходів, так і положеннями ЦК України та Закону України «Про публічні закупівлі», а при її укладенні сторони діяли у відповідності до вимог чинного на момент її укладення законодавства України.
При цьому, колегія суддів зауважує позивачу на тому, що, аналогічні за змістом підставам позову у цій справі заперечення проти задоволення позову, ним були наведені під час розгляду судами справи про стягнення з нього заборгованості за Гарантією - справа №904/4284/20 за позовом акціонерного товариства «Укртрансгаз» до акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Факел» про стягнення коштів за банківською гарантією у розмірі 1  103  645,69 грн., судовими рішеннями у якій, зокрема, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2021 таким доводам надано оцінку та встановлено їх безпідставність.
Також колегія суддів зауважує позивачу на тому, що, у випадку задоволення позовних вимог у цій справі, та з огляду на те, що відповідачем 1 вже пред`явлено грошові вимоги до позивача за Гарантією, які на даний час задоволені в судовому порядку (справа №904/4284/20), жодних змін у правовідносинах сторін не відбудеться, так як позивач, як до укладення Угоди, так і після її укладення за умовами Гарантії має грошові обов`язки  перед відповідачем 1.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Інших підстав для скасування рішення у апеляційній скарзі не наведено.
З огляду на обставини, які викладені вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність  правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва 08.02.2021 у справі  №910/17697/20, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення господарського суду міста Києва 08.02.2021 у справі  №910/17697/20 залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду міста Києва 08.02.2021 у справі  №910/17697/20 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №910/17697/20 повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст судового рішення складено  15.02.2022.

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Барсук