ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року	                        Львів	Справа № 300/2000/21 пров. № А/857/17515/21 	

 
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:                                             Кухтея Р.В.
суддів:                                                               Шинкар Т.І., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Різдвяний» про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Різдвяний» до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення за апеляційною скаргою Управління Держпраці в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року,

                                                   в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Різдвяний» (далі – ОСББ «Квартал Різдвяний», позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі – Управління, відповідач) про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ІФ120/528/АВ/П/ТД-ФС від 15.04.2021. Також просило стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління 908 грн судових витрат зі сплати судового збору та 10000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.      
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2021, позовні вимоги були задоволені повністю, 
28.12.2021 (згідно штампу на конверті) ОСББ «Квартал Різдвяний» подало до суду апеляційної інстанції заяву, у якій просило прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь їхню користь понесені у зв`язку з апеляційним переглядом рішення суду першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
У заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від 05.01.2022 відповідач просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення таких витрат. Вказує на те, що дана справа є малозначною, а правове обґрунтування фактичних обставин не потребує значних затрат з боку адвоката. Крім того, позивачем було подано тільки відзив на апеляційну скаргу, який фактично за своїм змістом є ідентичним позовній заяві.
З урахуванням положень ч.3 ст.252 КАС України розгляд заяви було призначено в порядку письмового провадження. При цьому, суд апеляційної інстанції не вбачав підстав для внесення вирішення питання розподілу судових витрат в судове засідання з повідомленням учасників справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про розподіл судових витрат, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витратина професійну правничу допомогу.
Частиною першою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат :
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись(ч.9 ст.139 КАС України). 
За змістом п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
За змістом п.9 ч.1 ст.1 цього Закону, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно ст.30 цього ж Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 вказано, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висвітленій у рішеннях від 26.02.2015 по справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 по справі «Гімайдуліна та інших проти України», від 12.10.2006 по справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 по справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Такі витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 по справі №300/941/19, від 31.03.2020 по справі №726/549/19, яка в силу положень ч.5 ст.242 КАС України має бути врахована при розгляді цієї справи.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст.252 цього Кодексу (ч.3, 4, 5 ст.143 КАС України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному перегляді рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 до матеріалів справи було долучено ордер серії АТ№1010232 від 29.04.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №504 віл 25.10.2004, договір про надання правової допомоги від 26.04.2021, акт наданих послуг №2 від 19.10.2021 та платіжне доручення №42 від 20.10.2021.
Представництво ОСББ «Квартал Різдвяний» здійснювалось адвокатом Ткачишин С.М. на підставі ордера серії АТ№1010232 від 29.04.2021.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та адвокатом Ткачишин С.М. 26.04.2021 було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання правничої допомоги щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництва інтересів у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами з питань що стосуються чи можуть стосуватися прав чи обов`язків Клієнта у справі щодо визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.
Розділом 3 Договору про надання правової допомоги сторони погодили, що за послуги згідно цього Договору, Клієнт сплачує гонорар – представництво інтересів у суді першої інстанції – 10000 грн, апеляційної інстанції – 10000 грн, касаційної інстанції - 10000 грн.
За результатами надання адвокатом позивачу послуг по справі сторонами було складено акт наданих послуг №2 від 19.10.2021, яким сторони погодили факт виконання робіт в апеляційній інстанції на суму 10000 грн, яка була сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення №42 від 20.10.2021.
Частиною шостою статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат, відповідно до частини сьомої цієї статті, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, оскільки позивачем надано необхідні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу за подання апеляційної скарги та подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання, яким потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.
В межах спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн не є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягу послуг у суді апеляційної інстанції, витраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію реальності таких витрат, критерію обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, розумності їхнього розміру, а відтак такі витрати підлягають до стягнення у зменшеному розмірі в сумі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд,

                                               п о с т а н о в и в :

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Різдвяний» задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (вулиця Незалежності, 67, місто Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 39784625) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартал Різдвяний» (вулиця Целевича Юліана, 34, корпус 1, місто Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 43823130) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	Т. І. Шинкар 	
 	 	С. М. Шевчук