ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2022 року

м. Харків

справа № 642/6615/21

провадження № 22-ц/818/1164/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник – директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматов Артур Алішерович,

апелянт – представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматова Артура Алішеровича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2021 року, постановлену під головуванням судді Пашнєва В.Г., в місті Харкові, - 
в с т а н о в и в :
У вересні 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматов Артур Алішерович подав до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2021 року заяву задоволено. Зупинено реалізацію Державним підприємством «СЕТАМ» житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 351, 9 кв.м та житловою площею 144, 8 кв. м., до вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що ТОВ «Псилогос» вже поданий позов про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . При цьому ухвалою суду від 05.04.2021 року вжито заходи забезпечення цього позову та заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження вказаного житлового будинку, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 . Апелянт вважає, що заява про забезпечення позову до подачі самого позову подана товариством з метою створення штучних перешкод для виконання у примусовому порядку рішення суду щодо спірного житлового будинку. Суд не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду. Вжиті заходи забезпечення позову перешкоджатимуть проведенню виконавчих дій щодо реалізації житлового будинку та порушують інтереси стягувача.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Псилогос» має намір звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , та зняття з вказаного житлового будинку арешту. З урахуванням того, що 31 серпня 2021 року приватний виконавець Близнюков Ю.В. повторно передав на реалізацію вказаний житловий будинок ДП «Сетам» (про що опублікована інформація про продаж Майна, номер лоту 492692, яке відбудеться 30 вересня 2021 року), наявні підстави для забезпечення позову до подання позовної заяви у заявлений товариством спосіб.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.
Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: 
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 
2) забороною вчиняти певні дії; 
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Обгрунтовуючи вимоги заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» Рузматов Артур Алішерович вказував, що у майбутньому буде подано позов про визнання права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , та зняття з нього арешту. Проте 30 липня 2021 року приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. в рамках виконавчого провадження № 64297465 виставлено вказаний будинок на торги ДП «Сетам». Згідно протоколу №551706 від 30.08.2021 року, торги не відбулися. Оскільки нерухоме майно вже передано до Державного підприємства "СЕТАМ" для примусової реалізації на прилюдних торгах, представник ТОВ «Псилогос» вважає, що наявні ознаки очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам. При цьому реалізація арештованого майна шляхом проведення електронних торгів має наслідком перехід права власності на таке майно до особи, яка його придбає. У зв`язку з цим директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» ОСОБА_4 просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення реалізації Державним підприємством «СЕТАМ» житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , загальною площею 351, 9 кв.м та житловою площею 144, 8 кв. м.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від обставин справи у конкретному випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
З матеріалів справи убачається, що предмет цивільно-правового спору між сторонами стосується безпосередньо нерухомого майна, щодо якого вжито заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам.
Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб.
Крім того сторони не заперечують, що 11 жовтня 2021 року ТОВ «Псилогос» засобами поштового зв`язку подало до суду позов про визнання права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , та зняття з нього арешту.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі №642/7003/21 за вищевказаним позовом.
Таким чином позивачем дотримані вимоги ч.4 ст. 152 ЦПК України, позов пред`явлений протягом десяти днів з дня подачі заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   Н.П. Пилипчук

                                                                О.Ю. Тичкова

       Повне судове рішення виготовлено 19.01.2022 року.