ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року	Львів	Справа № 1.380.2019.000852 пров. № А/857/23088/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді –                                                 Шевчук С.М.,
суддів –                                                                      Кухтея Р.В., Носа С.П.

за участю секретаря судового засідання:              Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 05 жовтня 2021 року (ухвалене у м. Львові, за правилами  загального позовного провадження, судом під головуванням судді Москаля Р.М., дата складання повного тексту рішення – 18.10.2021) у справі № 1.380.2019.000852 за адміністративним позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Львівське комунальне підприємство "Цитадель-Центр", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,  суд-

                                                     ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
У лютому 2019 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в суд з позовом, яким просила:
зобов`язати ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_1 , за власні кошти привести балкон першого поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме - демонтувати самовільно влаштовану балконну плиту.
Рішенням  Львівського окружного адміністративного суду  від 05 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції  та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судове рішення є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що спірний балкон є незаконно розширеним, а також те, що будинок АДРЕСА_2 є пам`яткою архітектури місцевого значення – охоронний №740 (рішення Львівського облвиконкому №330 від 24.06.1986 року). Також не враховано, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №416 від 10.12.2018 «Про приведення балкону 1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» після перегляду у судах першої та апеляційної інстанції залишено чинним, а отже законним та прийнятим з врахуванням усіх норм чинного законодавства.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Треті особи - Львівське комунальне підприємство "Цитадель-Центр", ОСОБА_3 були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотнім рекомендованим  повідомленням про вручення поштового відправлення. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли.
В судовому засіданні представник позивача Бойчук Ю.Р. та представник третьої особи ОСОБА_2 – адвокат Мелько В.В. надали пояснення та підтримали доводи апеляційної скарги. Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Галас Ж.Т. в судовому засіданні надала пояснення та заперечила проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідач з 01.03.2019 є власником перепланованої квартири АДРЕСА_1 загальною площею 98,7 кв.м., в тому числі описаного новоутвореного балкону площею 10 кв.м. Виникненню права власності у відповідача на реконструйовану квартиру, виходячи з національної системи регулювання підстав та порядку набуття такого права на новостворене нерухоме майно, слугувала та передувала участь в такому процесі держави в особі уповноважених нею органів. Оскільки право власності на переплановану квартиру, що включає в себе спірний балкон, набуте відповідачем в результаті проведення уповноваженими державою органами відповідних реєстраційних процедур, то відповідальність за такі дії не повинна покладатися на відповідача.
Також, суд першої інстанції врахував висновки експертного будівельно-технічного дослідження щодо наслідків демонтажу балконної монолітної залізобетонної плити новоутвореного балкону квартири АДРЕСА_1 для приведення цього балкону в попередній стан та прийшов до висновку, що задоволення позовних вимог з метою захисту суспільного інтересу в сфері охорони культурної спадщини, а також прав інших осіб у спосіб, який просить позивач, може призвести до руйнування капітальної стіни житлового будинку по АДРЕСА_2 та, як наслідок, негативного впливу на права усіх співвласників квартир у цьому будинку.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будинок АДРЕСА_2 перебуває у комунальній власності Львівської міської ради та знаходиться на обслуговуванні Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр». Рішенням виконкому Львівської обласної ради №330 від 24.06.1986 житловий будинок по АДРЕСА_2 віднесено до пам`ятки архітектури.
Станом на дату виникнення спірних правовідносин (2018 рік) відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 46 кв.м. перебувала в приватній власності ОСОБА_1 
09.09.2018 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Львівської міської ради за результатами розгляду складеного протоколу на ОСОБА_1 (щодо проведення ремонтних робіт по переплануванню (розширенню балкону) на пам`ятці культурної спадщини ( АДРЕСА_3 ) без дозволу відповідного органу охорони культурної) прийняла постанову №0195, відповідно до якої постановила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн. 
26.11.2018 ЛКП «Цитадель-Центр» скерувало ОСОБА_1 попередження та зобов`язано останнього в термін до 29.11.2018 демонтувати незаконну добудову балкону за адресою: АДРЕСА_3 та привести балкон до попереднього стану.
Комісія у складі працівників ЛКП «Цитадель-Центр» 29.11.2018 склала акт обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 , в якому зафіксували, що ОСОБА_1 не демонтував незаконну добудову балкону до квартири АДРЕСА_1 .
04.12.2018 міжвідомча комісія Галицького району розглядала питання щодо самовільного розширення балкону першого поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 власником цієї квартири ОСОБА_1 ; на своєму засіданні міжвідомча комісія вирішила зобов`язати ОСОБА_1 (власника квартири АДРЕСА_1 ) за власні кошти привести балкон першого поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме демонтувати самовільно влаштовану балконну плиту.
Голова Галицької районної адміністрації за результатами розгляду листа/інформації ЛКП «Цитадель-Центр» затвердив висновки міжвідомчої комісії Галицького району від 04.12.2018 та прийняв розпорядження №416 від 10.12.2018 «Про приведення балкону 1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану». Цим розпорядженням Галицька районна адміністрація:
- рекомендувала гр. ОСОБА_1 - власнику квартири АДРЕСА_1 за власні кошти провести балкон 1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме демонтувати самовільно влаштовану балконну плиту (пункт 2, термін виконання визначено до 30.12.2018);
- у випадку невиконання гр. ОСОБА_1 пункту 2 розпорядження в добровільному порядку, зобов`язала юридичний відділ адміністрації звернутися з позовною заявою в суд про приведення балкону1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану (пункт 3 розпорядження).
13.12.2018 ЛКП «Цитадель-Центр» скерувало ОСОБА_1 попередження №772, зобов`язало демонтувати незаконну добудову балкону кв. АДРЕСА_1 та привести балкон до попереднього стану (том 1 а.с. 15).
19.12.2018 на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до якого загальна площа квартири складає 98,7 кв.м., житлова 42,1 кв.м., на плані квартири та експлікації внутрішніх площ під номером АДРЕСА_4 вказано балкон площею 10 кв. м. (том 2 а.с. 30-33).
Комісія у складі працівників ЛКП «Цитадель-Центр» 03.01.2019 склала акт про те, що власник квартири АДРЕСА_1 гром. ОСОБА_1 не виконав розпорядження Галицької районної адміністрації, а саме не демонтував незаконну добудову балкону до своєї квартири АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 добровільно не виконав вимог розпорядження №416 від 10.12.2018 - не демонтував самовільно влаштовану балконну плиту зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 адміністрація звернулася до суду з цим позовом. 

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» прибудинкові території належать до об`єктів благоустрою населених пунктів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом.
Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Окрім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.
Консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.
З матеріалів справи вбачається, що позивач самовільно здійснив прибудову балконної плити до балкону 1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Стаття 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлює, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.
Статтею 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом:
1) проведення перевірок території;
2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян;
3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій;
4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об`єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту.
Таким чином, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженнями Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою м. Львова.
Процедуру вирішення питань, пов`язаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) об`єктів містобудування та архітектури регламентує Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затверджене рішенням виконкому від 09.09.2011 № 835 (чинне на час існування спірних правовідносин; далі – Положення № 835).
Пунктом 1.3 Положення № 835 передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без отриманих у встановленому законодавством порядку містобудівних умов та обмежень, архітектурно-планувальних вимог або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Відповідно до пункту 3.1 Положення № 835 розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.
Порядок розгляду заяв з питань самочинного будівництва, визначений у розділі 4 вказаного Положення, згідно з яким при виявленні порушень, що суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, у висновку вказується їх зміст, конкретні пункти, параграфи, розділи державних будівельних норм і стандартів та інших нормативно-технічних документів, за якими виявлено порушення.
Висновок департаменту містобудування скеровується на розгляд міжвідомчої комісії при районній адміністрації відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.
Відповідно до пункту 5.1.3 Положення № 835 міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з рішень, зокрема, про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти:
- у разі неможливості виділення земельної ділянки для цього будівництва;
- у разі заперечення виконавчим органом міської ради визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності і не підлягає передачі у власність;
- у разі порушення прав інших осіб.
Як вбачається із матеріалів справи, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (а саме її міжвідомча комісія) розглянула звернення ЛКП «Цитадель-Центр» щодо самовільного розширення балкону 1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 (протокол № 42 від 04.12.2018).
Відповідно до п.3.5. Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому від 01.11.2016 № 977, до повноважень голови районної адміністрації належить, зокрема видання у межах компетенції районної адміністрації розпоряджень.
Відповідно до Положення №977 районна адміністрація здійснює контроль за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам (пункт 4.34), здійснює інші повноваження, передбачені законодавством України, ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями Львівського міського голови та цим Положенням (пункт 3.5.9), а також має право здійснювати контроль, проводити перевірки, інспекції з питань, які належать до його компетенції (пункт 5.2).
З огляду на наведені приписи районна адміністрація має повноваження з контролю за технічним станом, використанням і схоронністю об`єктів житлового фонду, станом їх благоустрою, а також за утриманням будинків, що належать громадянам. І для виконання цих повноважень наділений правом звернення до суду з позовом до фізичних осіб, які допустили порушення публічних інтересів у сферах благоустрою та містобудування. Саме такі інтереси захищає районна адміністрація у цьому спорі, і саме на їх реалізацію спрямовані його контрольні повноваження.
При цьому, повноваження зі здійснення контролю за використанням, схоронністю і станом благоустрою житлового фонду, а також за утриманням будинків і квартир, що належать громадянам, передбачають не лише виявлення факту правопорушення, притягнення винуватої особи до юридичної відповідальності, але також припинення цього правопорушення й усунення його негативних наслідків, зокрема на виконання владного управлінського припису. Тобто, публічні правовідносини не завершуються фіксацією факту адміністративного правопорушення та притягненням винуватої особи до юридичної відповідальності, а продовжують існувати до моменту припинення правопорушення, усунення його негативних наслідків, виконання владного припису або визнання його незаконним і скасування.
Оскільки відповідач добровільно не виконав Розпорядження №416 та не усунув допущених порушень, позивач як суб`єкт владних повноважень на виконання управлінських функцій з контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду будь-якої форми власності звернувся до суду з позовом про зобов`язання демонтувати самовільно влаштовану балконну плиту.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Згідно ж частини другої статті 383 ЦК власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Положеннями «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №927/11207 передбачено, що реконструкція жилого будинку це комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.
Розділом 3 Державних будівельних норм України А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» визначено, що реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, поліпшення умов експлуатації відноситься до реконструкції.
Згідно підпунктом 1.6.5 пункту 1.6 «Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові» затвердженого рішенням виконавчого комітету Міської ради від 09.09.2011 №835 ознаки і класифікація самочинного будівництва, розширення, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, переобладнання, порушення правил експлуатації житлового фонду, охорони і використання пам`яток культурної спадщини, влаштування малих архітектурних форм є зокрема, перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.
Враховуючи наведені вище норми, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що здійснивши ремонті роботи по переплануванню (розширенню балкону) відповідач вчинив дії з реконструкції, чим відповідно змінив геометричні розміри існуючого балкону збільшивши його площу до 10 кв.м.
Таким чином, оскільки відповідач вчинив дії з реконструкції, а також враховуючи те, що будинок за адресою АДРЕСА_2 відповідно до рішення Львівського облвиконкому № 330 від 24.06.1986 є пам`яткою архітектури місцевого значення, а тому таке розширення може здійснюватися лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.
Вказані обставини були предметом розгляду при оскарженні розпорядження від 10.12.2018 № 146 “Про приведення балкону 1-го поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану ”, за результатами розгляду якого рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.002266, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року, таке розпорядження залишено в силі.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що вказана добудова здійснена відповідачем самовільно без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування на розширення балкону та підлягає  приведенню  (балкону) до  попереднього стану.
Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на дату розгляду справи в суді  квартира за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 98,7 кв.м., що включає новоутворений балкон площею 10 кв.м., перебуває у приватній власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 25.02.2021року (т.2 а.с.129).
Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2007 року №1952-VI регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1952-VI його дія поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. 
Частиною першою статті 2 Закону 1952-VI визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно до частини другої статті 3 Закону №1952-VI речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Таким чином, вимоги позивача щодо зобов`язання ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_1 , за власні кошти привести балкон першого поверху зі сторони дворового фасаду до квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану, а саме - демонтувати самовільно влаштовану балконну плиту, не можуть бути задоволені, оскільки такий не являється з 25.02.2021року власником вказаної квартири та  самочинного будівництва, яким є новоутворений балкон площею 10 кв.м. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції  дійшов правомірного висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог звернених до ОСОБА_1 , як до власника названої квартири.
Однак, мотиви такої відмови з яких виходив суд першої інстанції підлягають зміні з підстав та мотивів, викладених вище у даній постанові.
При цьому, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості змінити неналежного відповідача на належного, або долучити співвідповідача у даній справі.
Згідно частини четвертої статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Відтак, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні лише в частині приведених судом мотивів на підставі яких позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,                                                

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.
Мотивувальну частину рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 05 жовтня 2021 року у справі № 1.380.2019.000852 змінити з урахуванням мотивів приведених судом апеляційної інстанції.
У решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 27 січня 2022 року