ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2021 року	Львів	Справа № 500/3564/21 пров. № А/857/16923/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                  Іщук Л.П., Сеника Р.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року про повернення позовної заяви, прийняту суддею Мірінович У.А.  у місті Тернополі у справі за позовом   ОСОБА_1  до Великогаївської сільської ради Тернопільського району про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
                                                        встановив:
ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулася з адміністративним позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району (надалі – відповідач) про визнання неправомірними дій  щодо виготовлення (складання) спеціалістом 1 категорії ЦНАП Римар І.М., затвердженого старостою Присяжним Ю. Акта про встановлення місця реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 чотирьох осіб (подружжя та двоє дітей), виготовлення (складання) та видачі (надсилання) приватному підприємству «Екотерн» Довідки №21 від 21 січня 2021 року про те, що в будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 проживає 4 (четверо) осіб та стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 гривень.
Ухвалою від 29 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом: надання позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог статей 160 КАС України, з урахуванням наведених зауважень суду, із обґрунтуванням «порушеного права позивача з боку відповідача у сфері публічно-правових відносин» - у кількості двох примірників для суду та відповідача; надання до суду належним чином засвідченні копії документів (в одному примірнику для суду), на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а в разі неможливості - зазначити про наявність у іншої особи оригіналу письмового доказу.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем станом на час винесення даної ухвали  документів на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не додано.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції прийнято ухвалу із порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що зазначені недоліки ОСОБА_1 не усунула, оскільки не погодилась з такими висновками суду.
Звертає увагу на те, що судом обмежено її право в доступі до правосуддя. Зазначення судом такої підстави для залишення позовної заяви без руху, як «не обґрунтовано (з посиланням на відповідні норми законодавства), в чому  полягає порушене право з боку відповідача у сфері публічно – правових відносин» є передчасним та безпідставним, оскільки  позивач належним чином виклала свої доводи щодо позову та обрала спосіб захисту,  тому вибір законодавства, яке регулює спірні відносини покладається на суд.
Також покликається на те, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд зазначив, що позивачем не завірено належним чином копій доказів. Однак, така вимога не може бути підставою для залишення позову без руху, оскільки  на стадії прийняття позову та відкриття провадження у справі суд не вправі встановлювати належність та допустимість доказів, в тому числі і їх належного завіряння. 
Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 169 КАС України).
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Із матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 29.06.2021 року про залишення позовної заяви без руху скаржником отримано 30.06.2021 року (а.с.11). 
Станом на 29.07.2021 року апелянт не усунула недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 29.06.2021 року, в результаті чого позовну заяву повернуто позивачу.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає лише про свою незгоду із висновками суду про невідповідність позовної заяви вимогам статей 160, 161 КАС України і не наводить жодних підстав щодо неможливості усунення таких недоліків у встановлений судом строк.
Таким чином, оскільки позивач у встановлений судом строк, не виконала вимоги ухвали суду першої інстанції, хоча їй було надано достатню кількість часу для усунення недоліків позовної заяви, то, на переконання апеляційного суду, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.
Апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де, зокрема, у пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.
Однак, колегія суддів зазначає, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду, в порядку встановленому законом.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи (питання). 
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 308, 311, 312, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 
                                        постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року про повернення позовної заяви у справі № 500/3564/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 30.12.2021 року.