справа №991/804/22
провадження №1-кс/991/814/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А

«10» лютого 2022 року                                                                 м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду  ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
07 лютого 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Обставини, якими обґрунтована скарга.
Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 02 лютого 2022 року, ним, як викривачем, на електронну адресу НАБУ подано заяву про злочини за ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 210, ч.2 ст. 364 КК України, які вчинені Височанським селищним головою ОСОБА_4 . У заяві він зазначив, що є потерпілим від зазначених злочинів та додав до неї докази, зібрані ним протягом 2021 року. Зазначає, що ця заява підслідна НАБУ на підставі п.2 ч.5 ст. 216 КПК України. 03 лютого 2022 року, в телефонному режимі, він дізнався, що його заяву від 02 лютого 2022 року зареєстровано за №Р-1112 та в ході розмови було запропоновано очікувати результатів її розгляду. 04 лютого 2022 року, в телефонному режимі, від спеціаліста по роботі з громадськістю він дізнався, що відомості за його заявою до ЄРДР не внесені, а заява знаходиться ще на розгляді, що свідчить про невиконання уповноваженим особами НАБУ вимог ч.1 ст. 214 КПК України. В зв`язку з цим заявник у скарзі просить зобов`язати детективів НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою від 02 лютого 2022 року, після чого видати йому витяг з цього реєстру.

Позиція сторін у судовому засіданні.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у своїй скарзі просив її розглядати за його відсутності, посилаючись на свій похилий вік та віддаленість місця проживання від приміщення Вищого антикорупційного суду. 08 лютого 2022 року електронною поштою направив до суду лист, де зазначає про неможливість прибуття в судове засідання, свою скаргу підтримує та просить розглядати у його відсутність.
Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, на електронну пошту надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що 02 лютого 2022 року до НАБУ надійшла заява ОСОБА_3 , яка зареєстрована в цей же день за №Р-1112, щодо можливих протиправних дій посадових осіб Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Опрацювавши цю заяву, Головним підрозділом детективів Національного бюро було встановлено відсутність об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим на час її розгляду у них відсутні достатні правові підстави для застосування Національним бюро наданих їм повноважень, про що ОСОБА_3 було проінформовано листом від 10 лютого 2022 року №11-188/3717. Таким чином, зазначає представник НАБУ, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, у цьому випадку відсутня, у зв`язку з чим просить в задоволенні скарги відмовити та розглянути справу без участі представника НАБУ за наявними письмовими поясненнями.
Керуючись положеннями ст. ст. 26, ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги, а також за відсутності заявника.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.
Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).
Ст. 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч.1 цієї статті.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційним кримінальним правопорушенням відповідно до цього кодексу вважається кримінальне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 364 КК України.
У п. 2 ч.5 ст. 216 КПК України йдеться, що предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 364 КК України повинен у дві тисячі і більше разів перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою органу місцевого самоврядування).
Оскільки ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину зазначає про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 210, ч.2 ст. 364 КК України Височанським селищним головою, який, на його думку, разом зі своїм оточенням, використав бюджетні кошти в сумі 175 000 000, які належали громаді, слідчий суддя вважає за можливе дослідити подану скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. 
Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. 
Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого – виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.
Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що у ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 210, ч.2 ст. 364 (зловживання владою або службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки) КК України Височанським селищним головою ОСОБА_4 , а коротким викладом обставин зазначено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду Височанського селищного голови, захопивши владу у Височанській селищній територіальній громаді, позбавивши можливості мешканців громади управляти громадою, отримав у своє розпорядження всі матеріальні цінності, які належать мешканцям громади, і став використовувати їх на свій особистий розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 разом зі своїм оточенням використав 175 000 000 грн бюджетних коштів, які належали громаді.
На думку слідчого судді, викладених у повідомленні ОСОБА_3 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_4 разом із його оточенням злочинів, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 209, ч.2 ст. 210, ч.2 ст. 364 КК України. При цьому, заявник не наводить у повідомленні будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних дій певними особами, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій ОСОБА_4  і інших осіб, та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність. Крім того, зазначаючи про використання Височанським селищним головою ОСОБА_4 і його оточенням бюджетних коштів у розмірі 175 000 000 грн. заявник ОСОБА_3 у своєму повідомленні про злочин не посилається на будь-які докази, підтверджуючі цю обставину.
Тобто, на думку слідчого судді, викладених у повідомленні ОСОБА_3 обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, яке розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних осіб, крім ОСОБА_4 відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення зазначеними ним у заяві службовими особами злочину.
Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для не допущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.
Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.
Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних. 
За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_3 від 02 лютого 2022 року, відсутні, а тому в задоволенні таких його вимог, як і похідних від них (зобов`язати надати витяг з ЄРДР) слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_5