Справа № 161/1286/21 	Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф. 	
Провадження № 22-ц/802/284/22  Категорія: 81 	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
28 лютого 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання  Губарик К.А.,
представника позивача Дорошкевич Н.А. ,
представника відповідача Нечипорук І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року,

                                         В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариства «Укрпошта» (далі - позивач, AT «Укрпошта») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про відшкодування шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у період з 01 серпня 2017 року виконувала обов`язки начальника відділення поштового зв`язку Луцьк-16 Волинської дирекції AT «Укрпошта». 02 серпня 2017 року з нею укладений договір про повну матеріальну відповідальність.
У період з 28 по 29 грудня 2017 року у ВПЗ Луцьк-16 була проведена перевірка наявності готівки та товарно-матеріальних цінностей, в результаті якої встановлено недостачу на загальну суму 152 580,96 гри.
Посилаючись на викладене та положення ст. 134-136 КЗпП України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 152 580,96 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року позов задоволено.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь АТ "Укрпошта" 152580, 96 грн в рахунок відшкодування шкоди.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач  ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, відмовити в задоволені позову.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2016 року згідно з наказом Волинської дирекції АТ «Укрпошта» від 01 лютого 2016 року №127/К ОСОБА_2 прийнято на роботу оператором поштового зв`язку третього класу ВПЗ-17 (т.1 а.с.7).
Відповідач змінила прізвище на ОСОБА_2 , що сторонами не заперечується.
Згідно з наказом Волинської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 01.08.2017 року №485/ВО та наказом від 14.08.2017р №529/ВО виконання обов`язків начальника відділення поштового зв`язку Луцьк-16 (далі по тексту ВПЗ Луцьк -16) Волинської дирекції ПАТ «Укрпошта» покладено на ОСОБА_2 .
Під час виконання трудових обов`язків відповідач керувався нормативними та розпорядчими документами Товариства, Положенням про філію та іншими законодавчими актами.
02.08.2017 року з ОСОБА_2 було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст.135 1 КЗпП України працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості всіх переданих йому під звіт роботодавцем в установленому порядку грошових, товарно-матеріальних, умовних цінностей та коштів, а також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей і коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії Договору (п.1). (т.1 а.с.8).
Працівник зобов`язується у встановленому порядку та в установлені строки згідно із затвердженими формами подавати звітність про рух грошових, товарно - матеріальних, умовних цінностей і коштів, переданих йому під звіт роботодавцем (п.2).
У випадках виявлення недостачі переданих працівнику під звіт грошових, товарно-матеріальних, умовних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних, умовних цінностей, він зобов`язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним та умовним цінностям.
Таким чином, в.о. начальник відділення поштового зв`язку ВПЗ-16 Волинської дирекції ОСОБА_2 значилася матеріально - відповідальною особою, з якою був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до Переліку посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску) перевезення або застосування у процесі виробництва затвердженого постановою Держкомпраці від 14 вересня 1981року №259/16-59.
Даний договір є чинним та жодною із сторін не оспорювався. 
На відповідача ОСОБА_2 заступника начальника відділення зв`язку Луцьк-17 Поштампу, за її заявою покладено виконання обов`язків  начальника відділення поштового зв`язку № 16 з 02.08.2017 року по 11.08.2017 року відповідно до табеля обліку робочого часу з тими ж функціями і обов`язками, які виконувала у ВПЗ -17. По акту передачі відповідачу було передано товарно-матеріальні цінності та створено умови, які забезпечували схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу ними. 
28-29 грудня 2017 року у відділені поштового зв`язку -16 була проведена перевірка наявності готівки та товарно - матеріальних цінностей, в результаті якої встановлено недостачу.
У період з 04 по 23 січня 2018 року позивачем проводилося відомче розслідування по факту недостачі готівки та товарно-матеріальних цінностей у ВПЗ-16, за результатом якого складений акт від 23 січня 2018 року №10-2/274. За наслідками вказаного розслідування виявлено недостачу в загальному розмірі 152 580,96 грн. Примірники акту направлено, в тому числі, до Луцького ВП ГУНП у Волинській області (т.1 а.с.9-18, 63-64).
Відповідно до Акту розслідування від 23 січня 2018 року по факту недостачі готівки та товарно-матеріальних цінностей у ВПЗ Луцьк-16 було підтверджено встановлену результатами ревізії нестачу готівки та цінностей на загальну суму 152580,96грн.
- готівки-142173,81
- поштових марок, маркованих конвертів і карток -4775,39грн;
- товарів, що реалізуються на умовах комісії- 997,81грн;
- товарів (поставка) -1403,78грн;
- товарів поштових -1983грн;
- немаркованих листівок-141,59грн;
немаркованих конвертів- 1187,42грн.
Крім того, перевіркою встановлено, що у продовж періоду роботи на посаді в.о начальника ВПЗ Луцьк -16 ОСОБА_2 допускалися порушення, які мали систематичний характер: суми виплаченої пенсії та грошової допомоги у касовому звіті проводились через коригування рядків касової довідки загальною сумою, що стало причиною завищення фактично виплачених сум; не складались та не надавались для контролю разом з касовим звітом реєстри ф.ІОа, що є порушенням вимог п.п.5,11 та 5.13 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 28.04.2009р. №464 (Інструкція №464); приймання (передавання) готівкових коштів операторам поштового зв`язку проводились без запису в Книзі обліку прийнятих та виданих касиром грошей (КО- 5), що є порушенням вимог п.5.13 Порядку організації роботи з готівковими коштами в об`єктах поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта», затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» від 23.07.2008р. №475 (Порядок №475); приймання (передавання) готівки, відомостей, поштових відправлень листоношам для виплати та доставки адресатам проводилась без записів та без вчинення підписів у Книзі обліку пенсій, соціальних допомог, поштових відправлень (поштових переказів), що видаються для доставки адресатам (книга ф.55), що є порушенням вимог п.25 Положення про ведення касових операцій в підрозділах національного оператора, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.04.2007 р. №346 (Положення №346); видача товарів для реалізації працівникам ВПЗ здійснювалась без складання накладних встановленої форми та без вчинення підпису про його отримання, що є порушенням вимог п.7.1 Порядку організації торговельної діяльності в ПАТ «Укрпошта», затвердженого наказом ПАТ «Укрпошта» від 13.03.2017р. №285 (Порядок №285). За період з 01.08.2017р. по 31.12.2017р. касові звіти та додані до них первинні документи ВПЗ Луцьк-16 підлягали контролю працівниками дільниці обробки та контролю первинної документації (ДОКПД), у результаті чого складались рекламації, в яких зазначались встановлені розбіжності по прибутку та видатку готівки.
Вказана недостача виникла внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх посадових обов`язків.
Розмір шкоди відповідачем не спростовувся. Фактично заперечуючи достовірність та об`єктивність проведеної ревізії ОСОБА_2 вказувала на формальних порушеннях, які мали місце при її проведені.
Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.1351 цього кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п.1 ч.1 ст.134 КЗпП).
Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.
Згідно зі статтею 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.77 №447/24, посада яку обіймала відповідач відносится до тих, з якими можна укладати договори про повну матеріальну відповідальність.
Судом першої інстанції правильно було встановлено, що оскільки між сторонами був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, посада, яку обіймає відповідач віднесена до посад з яким укладаються договори про повну матеріальну відповідальність, то саме на відповідачу лежить обов`язок відшкодувати шкоду завдану підприємству в заявленому розмірі.
Щодо доводів апеляційної скарги про припинення договору про повну матеріальну відповідальність слід зазначити, що 14.08.2017 року начальник поштамту Волинської дирекції звертається з клопотанням на ім`я директора щодо покладення на ОСОБА_2 виконання обов`язків начальника ВПЗ Луцьк-16 з 14.08.2017 року до укомплектування даної посади.
На даному клопотанні відповідач надала свою згоду на переведення її на посаду в.о. начальника ВПЗ Луцьк -16 до укомплектування даної посади і відповідно був виданий наказ №529/ВО від 14.08.2017р.( а.с37 Т.3)
З врахуванням прийнятих наказів та погоджень ОСОБА_2 фактично продовжувала виконувати обов`язки начальника ВПЗ Луцьк -16, її табелювали за вказаною посадою та нараховували за вказану роботу заробітну плату. Вказана обставина відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. 
Відповідач під час виконання покладених на неї трудових обов`язків безпосередньо обслуговувала товарно-матеріальні цінності, які отримувала під звіт, що підтверджується в тому числі, маршрутними накладними на доставку сумок з готівкою з головної каси.
ОСОБА_2 на день проведення інвентаризації та виявлення недостачі фактично сама вважала себе начальником ВПЗ Луцьк -16. оскільки всі документи скріплювала свої підписом, як керівника цієї установи 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно поновив строк звернення до суду з даними позовом не заслуговують на увагу.
У разі пропуску з поважних причин строків встановлених статтею 233 цього кодексу, суд може поновити ці строки ( ст. 23 КЗпП України). 
Шкода яка була нанесена позивачу відповідачем була встановлена на підставі Акту відомчого розслідування, що був затверджений 23 січня 2018 року. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018030010000354 Волинська дирекція ПАТ «Укрпошта» 25  січня 2018 року звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідачем до правоохоронних органів. На даний час досудове розслідування продовжується, що відповідачем не спростовано. З моменту нанесення шкоди дирекція вживала заходів досудового стягнення завданих збитків нанесених ОСОБА_2 . 
Відтак суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, який передбачений ч. 3 ст. 233 КЗпП України з поважних причин та поновив його.
Конструкція статті 234 КЗпП України не передбачає обов`язкового подання стороною заяви про поновлення пропущеного позивачем строку, а надає суду можливість з врахуванням всіх обставин поновити такий строк, при встановленні поважних причин його пропуску. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з`ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.
Керуючись статтями 367-369, 375, 381-384 ЦПК України,  суд

                                          У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя:

Судді: