П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/15662/21	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шевчук О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2021 року адвокат Подберезська Н. В., представляючи інтереси ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:
визнати протиправними дій  щодо відмови, яка викладена в листі №14694-14144/К-02/8-1500/21 від 25.08.2021, у проведенні перерахунку пенсії з 01.02.2020  на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.06.2021 №ЮО92766 про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 01.02.2020;
зобов`язати провести перерахунок пенсії з 01.02.2020, на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.06.2021 №ЮО92766 про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року без обмеження її максимального розміру та зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку за період з 01.02.2020 року по день фактичного перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог адвокат ОСОБА_2 зазначає, що з 01.02.2020  відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі – Постанова №704), відповідно до якого розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з  додатками 1,  12,  13,  14. 
Таким чином, як вважає адвокат з 01.02.2020 посадовий оклад та оклад за військовим званням  її довірителя повинні розраховуватися відповідно до пункту 4 Постанови №704, в редакції від 30.08.2017.

Також, адвокат пояснює, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №420/8211/20 Одеський обласний територіальний центр  комплектування та соціальної підтримки, підготував та направив до ГУ ПФУ в Одеській області довідку від 24.06.2021 №ЮО92766 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.02.2020. 
Відповідно до даної довідки розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, визначався шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Разом з тим, як вважає представник позивача, ГУ ПФУ в Одеській області протиправно відмовляється здійснити перерахунок його пенсії, заявляючи про відсутність для цього правових підстав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року, ухваленого за результатом розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (у письмовому провадженні) позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.06.2021  №ЮО92766 станом на 01.02.2020  з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, викладені у листі №14694-14144/К-02/8-1500/21 від 25.08.2021 та зобов`язав здійснити відповідний перерахунок та виплату з 01.02.2020, з урахуванням виплачених сум.
Суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи вимоги, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО92766 від 24.06.2021, станом на 01.02.2020 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, викладені у листі №14694-14144/К-02/8-1500/21 від 25.08.2021 року є протиправними

Покликаючись на Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого 16.12. 2020  постановою  Кабінету Міністрів України №1279 (далі  - Порядок №1278), суд указав, що на повноваження Пенсійного Фонду України та його територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій. При цьому, на переконання суду, обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким, в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області, до якого позивач звертав свої позовні вимоги.
Зі змісту мотивувальної частини рішення суду першої випливає, що вона присвячена питанню наявності у позивача права на перерахунок пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Як зазначив суд таке право з`явилося у позивача, завдяки судовому рішенню про  скасування пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02. 2018  №103 (далі – Постанова №103), яке набрало законної сили 05.03.2019.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим ГУ ПФУ в Одеській області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

По-перше, скаржник наголошує, що суд першої інстанції безпідставно не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 про те, що пенсія є щомісячним періодичним платежем і у випадку незгоди пенсіонера з її складовими та розміром, він повинен дотримуватися строків звернення до суду. Позаяк позивач пропустив такий строк, суд, розглядаючи справу по суті, на думку скаржника, повинен був застосувати до позивача відповідні наслідки такого пропуску.

По-друге, скаржник пояснює, що у 2018 році він виконав свій обов`язок щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з прийняттям Урядом Постанови №103 та на підставі довідки про розміри грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

По-третє, як вважає представник ГУ ПФУ в Одеській області, суд першої інстанції не врахував, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося.

По-четверте, пенсійний орган наголошує, що суд першої інстанції не врахував усталену практику Верховного Суду про відсутність правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, оскільки норма пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VІІІ (далі – Закон1774-VІІІ) не втратила чинність і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також Додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  від 09.04.1992 №2262-XII  (далі - Закон № 2262-XII).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 позов, яке набрало законної сили позов ОСОБА_1 задоволено.
Зокрема зобов`язано  Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021  у справі №420/8211/20, зокрема, зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки  надати ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Одеській області довідку станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, для проведення перерахунку пенсії.
08.07.2021 Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом  №943/9065 повідомив позивача про те, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05. 2021  у справі №420/8211/20  на ім`я ОСОБА_1 видано довідку № ЮО92766 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2020 року.
14.07. 2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо проведення перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО92766 від 24.06.  2021 про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2020 року.
Листом №14694-14144/К-02/8-1500/21 від 25.08.2021 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії, зазначаючи про відсутність для цього правових підстав.  Також повідомлено, що оскільки розмір пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті  13 Закону № 2262-XII  на 01.08.2021  становить 12 357 грн., виплата пенсії проводиться без обмеження її максимального розміру.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про обов`язок ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати та виплатити з 01.02.2020 ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки від 24.06.2021 № ЮО92766, де обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням повинно проводитися з використанням величини мінімальної заробітної плати.
На користь так позиції свідчить усталена судова практика Верховного Суду, що викладена в його рішеннях: від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а, від 11.02.2021 у справі №200/3774/20-а, від 11.02.2021 у справі №240/11952/19, від 14.04. 2021 у справі № 240/12309/20,  від 27.05.2021 у справі №520/5794/2020, а також постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №240/4946/18.
Узагальнюючи правові висновки, що викладені в наведених рішеннях  суду вищої інстанції, колегія суддів установила таке.
Постановою № 704, зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Відповідно до пункту 10 цієї Постанови, вона набирає чинності з 01 березня 2018 року.
Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент її прийняття, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу, у примітці 1 Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
У примітці Додатку 14 до Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Водночас, 24 лютого 2018 року набула чинності Постанова № 103, якою пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Оскільки норма пункту 3 Розділу ІІ Закону  №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 відсутні  правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Ураховуючи позицію суду найвищої інстанції про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на відповідний календарний рік, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Як мовилося вище, рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №420/8211/20, зокрема, зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Одеській області довідку станом на 01 лютого 2020 року із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, для проведення перерахунку пенсії. Тобто, вказана довідка містить дані відповідно до пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою – мінімальний розмір заробітної плати.
Вирішуючи питання чи є обставини, встановлені в цьому рішенні, обов`язковими для суду апеляційної інстанції, що розглядає спір законності відмови ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати пенсію з урахуванням розрахункової величини 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, колегія суддів зазначає таке.

У постанові від 03.12.2018 у справі № 2а-10503/09/1570 Верховний Суд визначив, що преюдиція – це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин, тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки.
Отже, висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.
З огляду на викладене, колегія суддів не бере до уваги рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі №420/8211/20, де зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Одеській області довідку станом на 01.02.2020 із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, для проведення перерахунку пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, є неприпустимим примушувати суб`єкта владних повноважень виконувати дії, що суперечать законодавству.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами ГУ ПФУ в Одеській області щодо безпідставного покладення на нього обв`язку здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно довідки від 24.06.2021 № ЮО92766.

Довід ГУ ПФУ в Одеській області щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом, та не врахування правових висновків Верховного Суду щодо строків звернення до суду, викладених у постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, суд апеляційної інстанції розцінює наступним чином.
У зазначеному судовому рішенні Верховний Суд вказав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.
Матеріали справи доводять факт, що звернення позивача до пенсійного органу відбулося після отримання судового рішення про обов`язок уповноваженого органу скласти та направити до ГУ ПФУ в Одеській області відповідну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Наведені обставини свідчать, що строк звернення до суду з даним позовом адвокат ОСОБА_2 не пропустила, оскільки підстава для перерахунку пенсії з`являється після видачі оновленої довідки про грошове забезпечення, а тому відлік строку на подання до суду позову починає саме з дати видачі оновленої довідки.

Останнім доводом апеляції є те, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув судовий збір з ГУ ПФУ в Одеській області, оскільки це суперечить статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Колегія суддів не погоджується з таким висновком апелянта, оскільки ч.1 ст.139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що суд першої інстанції задовольнив позов, то судові витрати, понесені позивачем, правомірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Аналізуючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що суд взагалі не розглядав питання чи має право позивач на перерахунок пенсії з використанням розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням - мінімальної заробітної плати (чи її частини).
В мотивувальній частині суд вдався до опису обставин та законодавства, яке надає право позивачу на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не звернувши уваги, що з цього приводу вже існує судове рішення про визнання такого права.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Колегія суддів вважає, що таке порушення виразилося у розгляді вимог позивача, які ним не заявлялися.

За результатом розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому відсутні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат.

Стаття 263 КАС відносить дану справу до категорії справ незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пункт  2 частини  5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 263 КАС України, розглядаються, зокрема, справи щодо перерахунку пенсійних виплат.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції розглянута апеляційна скарга, на рішення суду першої інстанції, ухваленого за особливостями, передбаченими статті 263 КАС України, відсутні підстави для його оскарження, крім випадків, викладених вище.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року – скасувати.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 24.03.2022.