ПОСТАНОВА 
іменем України

15 березня 2022 року                                                         м. Кропивницький

справа № 383/673/21
провадження № 22-ц/4809/387/22 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач -    ОСОБА_1 ,
відповідачі - Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2021 року у складі судді Бондаренка В.В., 
 
В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, визнання права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки та визнання недійсним спадкового договору.
В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що рішенням Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 09 квітня 2019 року №267 їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки багаторічних насаджень у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого господарства на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. На підставі вказаного рішення нею було замовлено, а ТОВ «Тектоареал» - виготовлено проект землеустрою, який пройшов усі необхідні погодження, передбачені земельним законодавством, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3520884000:02:000:5250. Рішенням Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 25 жовтня 2019 року №490 їй затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3520884000:02:000:5250. Вказане рішення є чинним. Однак, після звернення до державного реєстратора для державної реєстрації права власності їй стало відомо про те, що спірна земельна ділянка вже перебуває у приватній власності відповідача  ОСОБА_2 на підставі рішення Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 26 липня 2019 року №400, який у подальшому її відчужив відповідачеві  ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу. На спірну земельну ділянку накладено обтяження у вигляді заборони відчуження на підставі спадкового договору від 19 червня 2020 року №414, укладеного між  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 . Наявність двох рішень Костомарівської сільської ради про передачу спірної земельної ділянки у власність двом різним особам створює правову невизначеність стосовно власників цієї ділянки. Нею повністю був дотриманий встановлений законом порядок набуття у власність спірної земельної ділянки (у формі безоплатної приватизації). Разом з тим відповідач  ОСОБА_2 не вчинив увесь алгоритм дій та не пройшов усі етапи процесу безоплатної передачі земельної ділянки у власність, оскільки на момент подачі заяви  ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою та передачі ділянки у власність останньому кадастровий номер ділянці не був присвоєний, а державна реєстрація спірної земельної ділянки відбулась лише 03 липня 2019 року на підставі проекту землеустрою, виготовленим нею. Крім того, проект землеустрою відповідача  ОСОБА_2 не відповідає вимогам законодавства, оскільки не пройшов державну експертизу землевпорядної документації. Вказані обставини порушують її права та законні інтереси, як законного власника спірної земельної ділянки, оскільки завершивши процедуру приватизації спірної земельної ділянки та маючи правовстановлюючий документ вона не може зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати недійсним рішення тридцять четвертої сесії позачергової сесії сьомого скликання Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 26 липня 2019 року №400; визнати за  ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250, для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №490 від 25 жовтня 2019 року; витребувати у  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 вказану земельну ділянку; визнати недійсним спадковий договір від 19 червня 2020 року, укладений між  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною І.А., зареєстрований у реєстрі за №414, в частині що стосується спірної земельної ділянки.
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Відповідачі ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 направили до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2021 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_5 , який діє в інтересах  ОСОБА_1 ,без задоволення. Вважають, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Боруш А.О., який діє в інтересах  ОСОБА_1 ,підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Представник відповідачів адвокат Мельник О.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2018 року відповідач  ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з клопотанням про надання йому дозволу для виготовлення проекту землеустрою на 2,000 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, при цьому додав графічне зображення бажаної земельної ділянки на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та копію посвідчення учасника бойових дій, а також інші документи, які посвідчують його особу.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 23 червня 2018 року №11-3890/14-18-СГ відповідачеві  ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області орієнтовною площею 2,0000 га - сади, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Як свідчить проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки  ОСОБА_2 у власність загальною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Костомарівська сільська рада, за межами населеного пункту, він був замовлений відповідачем  ОСОБА_2 та виготовлений ФОП ОСОБА_6 у 2018 році, містить схему розміщення земельної ділянки, план кадастрової зйомки, експлікацію угідь багаторічних насаджень розміром 2,000 га, з кадастровим номером земельної ділянки 3520884000:02:000:5250.
Рішенням Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 26 липня 2019 року №400  ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою та надано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250 (т.1 а.с.55).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 серпня 2019 року №176992961 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2.0000 га, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250, зареєстровано 06 серпня 2019 року рішенням державного реєстратора Виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Гончар Г.П за №400 (т.1 а.с.161 зворот).
У подальшому  ОСОБА_2 продав земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 3520884000:02:000:5250  ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19 серпня 2019 року, зареєстрованим у реєстрі за №653 (т.1 а.с.147-148).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 серпня 2019 року №178074570  ОСОБА_3 зареєстрував своє право власності на спірну земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250, про що приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. постановлено рішення, індексний номер: 48312040 (т.1 а.с.217).
Також судом встановлено, що 07 березня 2019 року  ОСОБА_1 звернулася із заявою до Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. 09 квітня 2019 року рішенням Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області №267 їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - багаторічних насаджень у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого господарства на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (т.1 а.с.22 -23).
25 жовтня 2019 року рішенням Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 25 жовтня 2019 року №490 позивачеві затверджено проект землеустрою та передано безоплатно у власність спірну земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250, для ведення особистого селянського господарства за адресою: Костомарівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області (т.1 а.с.52).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не набув право власності на спірну земельну ділянку, при цьому права позивача відповідачами не порушені, відповідач  ОСОБА_2 правомірно набув право власності на спірну земельну ділянку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Статтею 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження, у тому числі і на земельні ділянки.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутими правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.
Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до абзацу 1 частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, виходячи з аналізу зазначених вище норм Держгеокадастр за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити такі дії, а саме надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.
Згідно з Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держземагентства України від 18 травня 2010 року №376, межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово-картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.
Тобто, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.
Згідно з пунктами 45, 47, 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 із метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку державними кадастровими реєстраторами виготовляється викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) за формою згідно з додатком 7.
Порядок погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України.
Судом встановлено, що на час затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність позивачці  ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 3520884000:02:000:5250, вона вже була передана у власність відповідачу  ОСОБА_2 , відчужена ним, право на земельну ділянку вже було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за новим власником -  ОСОБА_3 . 
Тому, оскільки на час подання  ОСОБА_1 заяви до Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою  ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі отримавши такий дозвіл першим вже оформляв документацію із землеустрою на ту ж земельну ділянку, та першим звернувся за її затвердженням до Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, внаслідок чого першим отримав рішення про затвердження проекту землеустрою та надання йому спірної земельної ділянки у власність, яка за змістом положень статті 118 ЗК України є завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.
Судом першої інстанції правильно зазначено, що саме через відсутність належної перевірки та формального підходу до розгляду заяви  ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою його погодження Костомарівською сільською радою створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури надання дозволу на виготовлення документації землеустрою, та, як наслідок, надання такого дозволу двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, що суперечить вимогам ч.7 ст.118 ЗК України. Розглядаючи заяву про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність  ОСОБА_1 , яка надійшла пізніше заяви ОСОБА_2 , Костомарівська сільська рада не пересвідчилася у відповідності розташування об`єкта вимогам законодавства та не врахувала вимог законодавчих актів, що регулюють вказані правовідносини, метою яких є уникнення такого конфлікту між заінтересованими особами.
Однак колегія суддів погоджуються з висновком суду про те, що у  ОСОБА_1 відсутнє право на захист її законних очікувань щодо оформлення права власності саме на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250, оскільки відповідач  ОСОБА_2 раніше за позивача вчинив юридично значущі дії щодо вирішення питання про отримання у майбутньому права власності на неї, раніше розробив проект землеустрою спірної земельної ділянки, за його заявою сформовано земельну ділянку та, як наслідок, затверджено проект землеустрою на неї. 
Крім того, правильним є висновок суду, що, набувши у власність на правовій підставі земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер 3520884000:02:000:5250, відповідач  ОСОБА_2 розпорядився нею на власний розсуд та відчужив її відповідачеві  ОСОБА_3 , а тому, реалізувавши своє право власності, не порушив права позивача та вимог чинного законодавства, а  ОСОБА_3 добросовісно набув спірну земельну ділянку у власність.
Отже рішення Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 26 липня 2019 року №400 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » не порушує права позивача, тому відсутні підстави для його скасування та визнання дій Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області щодо його ухвалення неправомірними.
Виходячи із встановлених вище обставин відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного реєстратора Виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Гончар Г.П, яка зареєструвала право власності  ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку з дотриманням чинного законодавства, у тому числі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Щодо проекту землеустрою, виготовленого ТОВ «Тектоареал», який зазначено у витягу з Державного кадастру про земельну ділянку як підставу здійснення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3520884000:02:000:5250 за власником  ОСОБА_2 , то суд також правильно відхилив доводи позивача про те, що вказана реєстрація відбулася на підставі документів, виготовлених для  ОСОБА_1 , а не для відповідача  ОСОБА_2 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження та ґрунтуються на припущеннях сторони позивача.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження хоча й здійснюється заявником з метою отримання земельної ділянки в користування, однак вчиняється саме в інтересах територіальної громади чи держави з метою формування такої земельної ділянки. Тому в разі неотримання в користування такої земельної ділянки особа, яка понесла витрати на розробку та погодження проекту землеустрою, за умови формування земельної ділянки, може претендувати на відшкодування здійснених витрат.
Позивачем до апеляційного суду надано копії заяв сторін про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, які свідчать про те, що ОСОБА_2 звернувся до Костомарівської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою 06.06.2019, а ОСОБА_7 звернулася з такою заявою 25.10.2019 (т.2 а.с.225-228), що підтверджує висновок суду про те, що саме ОСОБА_2 звернувся з такою заявою раніше від позивача.
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо помилковості посилання судом першої інстанції на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року, яке не має преюдиційного значення у даній справі.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова Верховного суду від 19 грудня 2019 року по справі №916/1041/17). 
Встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року по справі №383/1413/19, за позовом  ОСОБА_1 до Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, державного реєстратора Гончар Ганни Павлівни виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, скасування рішення та державної реєстрації права власності, визнання права власності на земельну ділянку, яке набрало законної сили 22 січня 2021 року, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог (т.2 а.с.34-40). 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаним рішенням встановлені обставини, які мають преюдиційне значення у даній справі, а обставини, встановлені вищевказаним рішенням стосовно сторін по справі, за правилами ч.ч.4, 5 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної цивільної справи, у якій беруть участь у якості позивача  ОСОБА_1 та у якості відповідачів Костомарівська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області,  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що вимоги про визнання права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки та визнання недійсним спадкового договору є похідними від вимог про визнання недійсним рішення тридцять четвертої сесії позачергової сесії сьомого скликання Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 26 липня 2019 року №400, суд дійшов правильного висновку, що вони задоволенню також не підлягають.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2021 рокубез змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 березня 2022 року.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова 

В.В. Черненко