ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року	 	Справа № 300/5855/21 пров. № А/857/1279/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Большакової О.О., Затолочного В.С.,
при секретарі судового засідання - Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської районної ради Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року (суддя Могила А.Б., м.Івано-Франківськ), 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Калуської районної ради Івано-Франківської області (далі - Районна рада) в якому просив:
визнати незаконним та скасувати розпорядження відповідача «Про звільнення ОСОБА_1 » від 10.09.2021 №67-к (далі - Розпорядження №67-к), «Про внесення змін до розпорядження голови районної ради від 10.09.2021 №67-к «Про звільнення ОСОБА_1 » від 10.09.2021 №68-к (далі - Розпорядження №68-к);
поновити позивача на посаді керуючого справами виконавчого апарату Районної ради (далі - Посада) з 13.09.2021;
стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.09.2021 по день фактичного розрахунку та моральну шкоду у розмірі 150000 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
В доводах апеляційної скарги вказує, що при звільненні його з Посади не проводився порівняльний аналіз кваліфікації і продуктивності праці працівників виконавчого апарату Районної ради та з його результатами не було ознайомлено позивача. Зазначає, що у відповідача відсутні докази які б підтверджували факт відмови скаржника від запропонованих йому посад, крім того йому не пропонувались посади, що відповідають його кваліфікації.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки в Районній раді відбулося скороченням штатної чисельності працівників та введення нових посад, позивача було попереджено про наступне вивільнення, запропоновано вакантні посади, тобто, дотримано права на залишення на роботі при виведенні зі штату його посади та створенні нових посад, то звільнення є правомірним, а тому підстав для скасування Розпоряджень не має.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального і без порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2006 року працював на посадах голови Фонду майна спільної власності територіальних громад селища, сіл Калуського району, з 2010 на посаді заступника голови Районної ради, а з 2015 на Посаді  (а.с.22-24).
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-ІХ у Івано-Франківській області було ліквідовано низку районів, серед яких Долинський, Калуський та Рожнятівський, та утворено новий Калуський район (з адміністративним центром у місті Калуш) у складі територій Болехівської міської, Брошнів-Осадської селищної, Верхнянської сільської, Вигодської селищної, Витвицької сільської, Войнилівської селищної, Долинської міської, Дубівської сільської, Калуської міської, Новицької сільської, Перегінської селищної, Рожнятівської селищної, Спаської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
25.10.2020 відбулися чергові вибори Районної ради.
30. 11.2020 розпочала свою роботу новообрана Районна рада.
Рішенням сесії Районної ради «Про обрання голови районної ради» від 30.11.2020 за № 4-1 обрано ОСОБА_2 головою Районної ради.
Рішенням сесії Районної ради «Про затвердження структури виконавчого апарату районної ради» від 30.11.2020 за № 5-1 (далі - Рішення №5-1) відповідно до пункту 4 частини першої статті 43, статті 58 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР), затверджено структуру виконавчого апарату Районної ради, доручено голові Районної ради вчинити дії щодо приведення штатної чисельності працівників виконавчого апарату районної ради, контроль за виконанням рішення покладено на голову Районної ради та ОСОБА_3 .
Відповідно до додатку до Рішення № 5-1 структура та чисельність виконавчого апарату районної ради, затверджена позивачем, складалася з 28 штатних одиниць.
Рішенням відповідача «Про внесення змін до структури виконавчого апарату районної ради» від 23.04.2021 за №61-5 (далі - Рішення №61-5), відповідно до пункту 4 частини першої статті 43, статті 58 Закону №280/97-ВР внесено зміни до Рішення № 5-1, затвердивши в новій редакції. На голову Районної ради покладено обов`язок внести зміни до штатного розпису виконавчого апарату згідно цього рішення.
Згідно з додатком до Рішення №61-5, структура та чисельність виконавчого апарату районної ради складається з 17 штатних одиниць.
Розпорядженням голови Районної ради «Про внесення змін до штатного розпису виконавчого апарату районної ради у зв`язку зі скороченням посад» від 01.06.2021 за № 46-К (далі - Розпорядження №46-К) виведено зі штатного розпису виконавчого апарату районної ради Посаду, яку займав позивач.
01.06.2021 ОСОБА_1 було ознайомлено із Розпорядженням №46-к та №47-к «Про попередження працівників про наступне вивільнення у порядку статті 49-2 Кодексу законів про працю України» (далі - Розпорядження №47-к, КЗпП відповідно). Цього ж дня позивач отримав персональне попередження про звільнення після двохмісячного терміну з моменту його отримання (далі - Персональне попередження). В якому йому було запропоновано посаду головного спеціаліста відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненням громадян на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ох років основного працівника. Також у Персональному попереджені було поінформовано, що у штаті Районної ради є вільні вакансії двірника та сантехніка (а.с.17-19).
09.07.2021 позивача ознайомлено з розпорядженням Районної ради №54-к «Про попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 Кодексу законів про працю» та вручено персональне попередження, у якому останньому пропонувались посади, що наведені у попередньому Персональному попереджені від 01.06.2021 (а.с.20-21).
Розпорядженням №67-к, з урахуванням Розпорядження №68-к, позивача звільнено з Посади відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП з 13.09.201 (а.с.15-16). 
Відповідно до статей 10, 16 Закону №280/97-ВР районна рада є органом місцевого самоврядування, який є юридичною особою і наділяється цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діє самостійно і несе відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
На підставі статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»(далі - Закон № 2493-III) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Оскільки Закон № 2493-III не регулює питання звільнення посадових осіб місцевого самоврядування у випадках змін в організації виробництва і праці, тому порядок вивільнення працівників в даних правовідносинах регулюється нормами КЗпП.
Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) установлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
На підставі частини другої статті 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 вказаної статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до положень статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, у випадку змін в організації виробництва і праці працівник може бути звільнений з посади, але за умови пропонування йому іншої роботи та неможливості його переведення на іншу роботу, при цьому переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а при рівних умовах працівникам, зокрема, з тривалим безперервним стажем на підприємстві.
Внаслідок змін до структури виконавчого апарату Районної ради (Рішення №61-5) його чисельність (17 штатних одиниць) скоротилася на 11 штатних одиниць в порівнянні з структурою виконавчого апарату, затвердженою Рішенням №5-1.
Розпорядженням №46-к внесено зміни до штатного розпису виконавчого апарату Районної ради у межах затвердженої чисельності.
Виведено зі штатного розпису виконавчого апарату районної ради наступні посади:
керуючий справами районної ради - 1 штатна одиниця;
начальник відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства - 1 штатна одиниця;
головний спеціаліст відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства - 2 штатні одиниці;
головний спеціаліст по інвестиціях та проектній діяльності відділу з питань управління майном спільної власності територіальних громад району та інвестиційної діяльності 1 штатна одиниця;
головний спеціаліст відділу з питань організаційної ради та з питань аналітичного та інформаційного забезпечення - 1 штатна одиниця;
начальник відділу-головний бухгалтер відділу бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення - 1 штатна одиниця;
головний спеціаліст (фахівець) по закупівлях відділу бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення - 1 штатна одиниця;
головний спеціаліст з матеріально-технічного забезпечення відділу бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення - 1 штатна одиниця;
радник голови районної ради патронатної служби районної ради - 1 штатна одиниця;
прес-секретар патронатної служби районної ради - 1 штатна одиниця;
друкарка 1 категорії - 1 штатна одиниця;
водій - 1 штатна одиниця;
оператор котельні 2 штатні одиниці.
Введено до штатного розпису виконавчого апарату районної ради наступні посади:
головний бухгалтер - 1 штатна одиниця;
радник голови районної ради - 1 штатна одиниця;
начальник відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян - 1 штатна одиниця;
головний спеціаліст відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян - 1 штатна одиниця.
Порівнявши зміни до структури виконавчого апарату Районної ради, суд встановив, що Посаду, яку займав позивач, виведено зі штату районної ради, у зв`язку з чим позивача повідомлено про звільнення з посади у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП та запропоновано посади головного спеціаліста відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, двірника та сантехніка.
Щодо виведених та новостворених посад, то слід зазначити, наступне, так посади:
«Начальник відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства» (виведено зі штату) та «начальник відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян» (введено до штату), тому як і раніше цю посаду обіймає ОСОБА_4 
«Начальник відділу - головний бухгалтер відділу бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення» (виведено зі штату) та «головний бухгалтер» (введено до штату).
«Радник голови районної ради патронатної служби районної ради» (виведено зі штату) та «радник голови районної ради» (введено до штату).
«Головний спеціаліст відділу правового, по роботі із зверненнями громадян, кадрової роботи та діловодства» (виведено зі штату) та головний спеціаліст відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян» (введено до штату) -'на сьогодні є вакантною на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ох років основного працівника (пропонувалась ОСОБА_1 ).
Оскільки, функціональні обов`язки за виведеною посадою «начальник відділу -головний бухгалтер відділу бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення» та «головний бухгалтер» були ідентичними, тому посада головного бухгалтера була запропонована ОСОБА_5 , як особі, яка працювала на аналогічній посаді.
Оскільки, функціональні обов`язки за виведеною посадою «радник голови районної ради патронатної служби районної ради» та «радник голови районної ради» були ідентичними, тому посада радника голови районної ради була запропонована ОСОБА_6 , який до цього працював на аналогічній за обов`язками посаді.
Оскільки, із штатного розпису виконавчого апарату Районної ради було виведено 1 штатну одиницю головного спеціаліста відділу з питань організаційної діяльності ради та з питань аналітичного та інформаційного забезпечення, а одна залишилась, тому відповідно і була запропонована ОСОБА_7 , яка до скорочення працювала на цій же посаді.
В свою чергу, ОСОБА_8 , яка також працювала до скорочення на посаді головного спеціаліста відділу з питань організаційної діяльності ради та з питань аналітичного та інформаційного забезпечення, було запропоновано інші вакантні посади, від яких вона відмовилась.
ОСОБА_9 , аналогічно, як і ОСОБА_8 , відмовилась від запропонованих вакансій.
Впродовж трудової кар`єри позивач працював на посадах керівника виконавчого комітету Районної організації у Івано-Франківській обласній організації політичної партії «Народний Союз «Наша Україна», голови Фонду майна спільної власності територіальних громад селища, сіл Калуського району, заступника голови районної ради, Посаді, що свідчить про великий стаж роботи саме на цих посадах, які на момент звільнення позивача не були вакантними.
Нова структура виконавчого апарату Районної ради не містить посад, на яких необхідні були навички та досвід роботи позивача, що свідчить про дотримання Районною радою вимог чинною законодавства України.
До свого звільнення не працював на вище перелічених посадах чи аналогічних до них, тому кваліфікація та продуктивність праці позивача при виконанні функцій голови Фонду майна спільної власності територіальних громадселища, сіл Калуського району, заступника голови районної ради, керуючого справами виконавчого апарату районної ради, які виконував позивач протягом своєї професійної діяльності, не свідчить про його переважне право залишення на роботі.
При цьому, стаж роботи сам по собі не є достатньою ознакою переважного права працівника на залишення на роботі.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року по справі №742/897/16-ц, 20 серпня 2018 року по справі № 537/1621/17, 14 серпня 2019 року по справі № 644/2415/16-ц.
Крім того, як видно з матеріалів справи 01.06.2021 так і 09.07.2021 одночасно з отриманням персональних попереджень позивачу запропоновано посади головного спеціаліста відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, двірника та сантехніка (а.с.19,21).
Про одержання вказаних повідомлень свідчить власноручний підпис позивача. Отже, обов`язок щодо пропозицій працевлаштування ОСОБА_1 відповідачем виконано.
Таким чином, станом на час повідомлення позивачу про звільнення до моменту його звільнення єдиними вакантними посадами у районній раді були вищевказані посади, які позивачу запропоновано. Проте, останній не надав згоди на працевлаштування на посаду головного спеціаліста відділу правової та кадрової роботи, діловодства та роботи із зверненнями громадян на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
Відповідно до висновків Верховного Суду в постановах від 22 травня 2019 року у справі №753/3889/17, 18 березня 2021 року у справі №826/7878/18 власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Вимоги статті 49-2 КЗпП вважаються виконаними в повній мірі, коли працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору.
Отже, у зв`язку з відсутністю письмової згоди позивача на його переведення на іншу посаду, як наслідок відмовою позивача від запропонованих посад, суд першої інстанції вірно вказав, що Районна рада при звільненні позивача не порушила вимог частини другої статті 40 КЗпП.
З приводу тверджень позивача-апелянта про наявність у нього, у відповідності до статті 42 КЗпП, переважного права на залишення на роботі, суд зазначає наступне.
В цьому випадку, позивач має на увазі посаду головного бухгалтера, при цьому посилається на наявність у нього відповідної кваліфікації для зайняття цієї посади, яка була вакантною, однак не була запропонована відповідачем. Суд звертає увагу, що коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, стосується всіх працівників, які займають аналогічну посаду.
З матеріалів справи видно, що першочергово дана посада була запропонована ОСОБА_10 , який до цього часу обіймав посаду начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та матеріально-технічного забезпечення. Оскільки, у серпні 2021 ОСОБА_5 повідомив Районну раду про те, що він відмовляється від запропонованої посади головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради, тому дана Посада стала вакантною.
В свою чергу, прийняти чи перевести на дану посаду будь-яку особу неможливо, так як вона містить до себе кваліфікаційні вимоги.
Так, у відповідності до наказу Національного агентства України з питань державної служби від 07.11.2019 № 203-19 «Про затвердження Типових професійно-кваліфікаційних характеристик посадових осіб місцевого самоврядування» до посади головного бухгалтера наступні кваліфікаційні вимоги : вища освіта не нижче ступеня магістра, спеціаліста, вільне володіння державною мовою; стаж роботи за фахом на службі в органах місцевого самоврядування, на посадах державної служби або досвід роботи за фахом на посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше 2 років.
Наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 №336 «Про затвердження Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників також встановлює обов`язкові кваліфікаційні вимоги до посади головного бухгалтера: повна вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст); стаж бухгалтерської роботи за професіями керівників нижчого рівня: для магістра - не менше 2 років, спеціаліста - не менше 3 років.
Оскільки, стаж роботи за фахом у ОСОБА_1 відсутній, тому дана посада не могла йому бути запропонована, в силу кваліфікаційних вимог до неї. Таким чином, повністю безпідставними є доводи апелянта про наявність у нього першочергового права на зайняття вакантної посади головного бухгалтера.
Оскільки, дана посада не могла бути запропонована й іншим працівникам, яких було попереджено про вивільнення, тому на посаду головного бухгалтера була переведена із Калуської районної державної адміністрації ОСОБА_11 , яка має понад 20-річний досвід роботи за фахом на посадах бухгалтера та головного бухгалтера, що підтверджується документами, наявними у матеріалах справи.
Відтак, при прийнятті спірних Розпоряджень №№67-к, 68-к відповідач діяв обґрунтовано, добросовісно, та  розсудливо.
Враховуючи правомірність звільнення позивача, у суду відсутні будь-які підстави для поновлення позивача на рівнозначній посаді та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 150000 грн.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 14 березня 2022 року.