Справа № 308/5410/21

П О С Т А Н О В А

30.03.2022                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., вирішуючи питання про відвід судді Животова Є.Г. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2021 року, 
                                           В С Т А Н О В И В:
У провадженні Закарпатського апеляційного суду знаходиться адміністративна справа за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2021 року.

22.03.2022 року до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Животовау Є.Г. Заява обґрунтована тим, що жодного судового засідання по справі не було, останнє судове засідання було призначене на 27.01.2022 року, яке не відбулося з невідомих їй причин. Станом на 21.03.2022 року справа не призначена. 

У зв`язку із дією правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 р. №2102 -ІХ, у апелянта виникла нагальна необхідність вивезти свою родину за кордон.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2022 року заяву про відвід судді Животова Є.Г., передано для розгляду судді Бисага Т.Ю.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про відвід, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
При розгляді зазначеного провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді,  який розглядає справу, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю за необхідне застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, при вирішенні даного питання, та керуватись положеннями Параграфу 6 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Животова Є.Г., його підстави, прихожу до висновку, що заявлений відвід підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.
Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.
Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.
Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.
Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Дослідивши питання безсторонності судді з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.
Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.
По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).
Як вбачається з матеріалів справи, останнє судове засідання було призначене 27.01.2022 року, станом на 31.03.2022 року справа не призначена. 

Суд, при розгляді справи, повинен дотримуватись розумних строків.

Беручи до уваги вищевказані обставини, прихожу до висновку про необхідність відведення судді Закарпатського апеляційного суду Животова Є.Г. від розгляду даної справи для уникнення будь-яких об`єктивних сумнівів в його безсторонності та упередженості.
На підставі викладеного,
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Закарпатського апеляційного суду Животова Є.Г. задовольнити.
Відвести суддю Закарпатського апеляційного суду Животова Є.Г. від розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2021 року.
Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, передати для повторного розподілу АСДС для визначення іншого судді.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага