ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року 

м. Київ
справа № 357/5639/17
адміністративне провадження № К/9901/1557/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області 
на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2017 (суддя Протасова О.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 (колегія у складі суддів Твердохліб В.А., Костюк Л.О., Троян Н.М.)
у справі № 357/5639/17
за позовом ОСОБА_1 
до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У травні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив:
-          визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати у розмірі 573,20 крб, зазначеної в довідці про заробітну плату (грошове забезпечення) одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.04.2017 № 122, виданої Головним управлінням ДСНС України у Київській області; 
-          скасувати рішення від 21.04.2017 № 238/2912 про відмову у проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати у розмірі 573,20 крб відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 03.04.2017 № 122, виданої Головним управлінням ДСНС України у Київській області; 
-          зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії із заробітної плати у розмірі 573,20 крб відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, від 03.04.2017 № 122, виданої Головним управлінням ДСНС України у Київській області, починаючи з 13.04.2017.
2.          Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, позов задоволено. 
3.          12.12.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача на зазначені судові рішення. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.12.2017 касаційну скаргу залишено без руху. 
5.          У зв`язку з припиненням Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду.
6.          Ухвалою Верховного Суду від 05.01.2018 відкрито касаційне провадження у справі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорії 1), інвалідом ІІ групи, захворювання пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи та відповідно має право на пільги, встановлені законодавством, що підтверджується посвідченнями та довідкою МСЕК.
8.           ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
9.          03.04.2017 Головним управлінням ДСНС України в Київській області видано довідку №122, згідно якої фактична заробітна плата позивача за роботу в зоні відчуження становить у сумі 573,20 крб, за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиль з 01 липня 1986 року по 10 липня 1986 року; по місцю роботи ПВПЧ-3 на посаді начальника частини, посадовий оклад - 110,00 крб виплачена заробітна плата з урахуванням кратності 3.
10.          13.04.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати в зоні відчуження у розмірі 573,20 крб, та подав необхідні документи.
11.          Рішенням від 21.04.2017 №7409/07 Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило у перерахунку пенсії та виплаті недоотриманих сум пенсії, посилаючись на те, що за роботу в зоні відчуження була запроваджена одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, установ, організацій незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачується одному працівнику не повинен був перевищувати 400 крб, порядок виплати такої премії було визначено розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 24.06.1986 №1512. 
12.          З метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки було надано право виплачувати працівникам одноразові винагороди, однак ці виплати не враховуються в заробіток, із якого обчислюється пенсія. Таким чином, провести перерахунок пенсії із заробітної плати, зазначеної у довідці №122 від 03.04.2017 немає підстав, оскільки зазначена довідка складена з порушенням норм чинного законодавства.
13.          Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          В обґрунтування позовних вимог позивач звертав увагу на те, що складові його заробітної плати, які зазначені в довідці від 03.04.2017 № 122, не є новими для відповідача, оскільки аналогічні дані заробітної плати містяться в довідках від 26.07.1994 № 337 та від 24.04.1996 №  13/264, згідно яких вже нараховувалась та виплачувалася пенсія. Тому, відповідач протиправно не включає в розрахунок пенсії премії у розмірі 100 крб та заробітної плати у розмірі 152,00 крб.
15.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність прийнятого рішення.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що суб`єкт владних повноважень, відмовляючи позивачу в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки про оплату праці за роботу в зоні відчуження №122 від 03.04.2017, діяв всупереч норм чинного законодавства України, оскільки премія в розмірі 100 крб, це винагорода за особливі умови праці із фонду заробітної плати, яка належить до додаткової заробітної плати та входить до середнього заробітку для обчислення пенсії, а доплата за дезактивацію та ремонт пожежної техніки в сумі 152,00 крб було виплачено під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
17.          Крім того, судами враховано і ті обставини, що при обчисленні пенсії позивачу в 1994 році було враховано премію в розмірі 100 крб та доплату за дезактивацію та ремонт пожежної техніки під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі 154,80 крб, які були зазначені в довідці про оплату праці позивача за роботу в зоні відчуження в 1986 році від 26.07.1994 № 337; при перерахунку пенсії в 1996 році на підставі довідки про оплату праці від 24.04.1996 № 13/264 в заробіток , з якого обчислено пенсію, включено кратну оплату праці залежно від зони небезпеки/кратність3/ та збережений заробіток за місцем основної служби.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
19.          Скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що одноразова грошова винагорода не враховується в заробіток, із якого обчислюється розмір пенсії, адже відповідно до п. 124 постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 "Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій" в заробіток для обчислення пенсії включаються всі види заробітної плати, на які по діючим правилам нараховуються страхові внески, окрім заробітної плати за понаднормову роботу, за сумісництво і різного роду виплати одноразового характеру.
20.          Винагорода за отриману гранично допустиму дозу радіації, це виплата яка має разовий, тимчасовий характер і відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат, а не до заробітної плати, та не входить до середнього заробітку для обчислення пенсії, і відповідно не може бути включена у довідку про грошове забезпечення.
21.          Крім того, відповідач звертає увагу на правову позицію, висловлену в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.03.2016 у справі № К/800/10616/15, згідно якої, при розгляді справ такої категорії (про видачу довідок про заробітну плату у зоні відчуження), судами при вирішенні справ неодноразово зверталася увага на первинні документи, які фактично підтверджують отримання заробітку за певний період роботи, та які мають слугувати підставою для видачі довідок про заробітну плату. Тобто довідки про заробітну плату повинні видаватися лише на підставі первинних документів, а дані повинні відповідати цим первинним документам. 
22.          Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав. 

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
24.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
25.          За змістом касаційної скарги, відповідач заперечує проти перерахунку пенсії позивача згідно довідки № 122 від 03.04.2017.
26.          Згідно зі статтею 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
27.          Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України.
28.          Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 № 665-195 передбачала встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.
29.          Крім того, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.
30.          Згідно з Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
31.          Відповідно до пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" встановлено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.
32.          Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.
33.          Згідно з Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).
34.          Підпунктом 3 пункту 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР №1512-р від 24.06.1986 року) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб.
35.          Відповідно до п.6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більше як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганню забруднення навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.
36.          Відповідно до статті 3 Закону України "Про правонаступництво України" закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.
37.          Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). Вказаний Порядок містить перелік документів необхідних для призначення/перерахунку пенсій.
38.          Згідно з пунктом 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
39.          Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.
40.          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17 та від 20 березня 2018 року у справі № 539/2350/17.
41.          Частиною четвертою статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
42.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачу виплачено премію в розмірі 100 крб не за шкоду, заподіяну здоров`ю, а відповідно до Наказу Управління пожежної охорони УВС Київської області № 135 від 31.12.1986 за активну участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премію виплачено із фонду заробітної плати.
43.          Зазначене спростовує доводи скаржника про те, одноразова грошова винагорода не враховується в заробіток, із якого обчислюється розмір пенсії.
44.          Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1006-р від 25.11.1993 «Про надання дозволу МВС на перерахунок грошового утримання колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 за №1031рс розрахунок такого грошового утримання здійснюється із посадового окладу і окладу за спеціальним званням, що діяли в період роботи в зоні відчуження ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Іншого порядку чи способу розрахунку грошового утримання чинним законодавством не передбачено.
45.          Доводи скаржника про те, що довідки про заробітну плату повинні видаватися лише на підставі первинних документів також спростовуються висновками судів попередніх інстанцій, оскільки оплата праці позивача за роботу в зоні відчуження нарахована у відповідній кратності до зони перебування на підставі даних, зазначених в особових рахунках, що відображено у довідці №122 від 03.04.2017.
46.          Враховуючи вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. 
47.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
48.          За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваних судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
49.          Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі № 357/5639/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                      О.П. Стародуб