ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" січня 2022 р.                                                  Справа №914/178/14
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                      Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                          Скрипчук О.С.
                                                                                          Плотніцького Б.Д.
при секретарі судового засідання Матіїшин Х.В.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», б/н від 15.12.2021 року (вх. №01-04/8749/21 від 17.12.2021)
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі №914/178/14 
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», б/н від 29.06.2021 року (вх. №01-05/2230/21 від 01.07.2021)
на рішення Господарського суду Львівської області від 24.05.2021 (повне рішення складено 01.06.2021)
у справі №914/178/14 (суддя Манюк П.Т.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», м. Моршин Львівської області
за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Моршинський санаторій «Пролісок» для дітей з батьками», м. Моршин Львівської області
про стягнення 144 205,63 грн.

за участю представників від:
позивача – Горбунова О.Л.,
відповідача – Богомазова І.О.,
третьої особи – не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 до Західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» із клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
На підтвердження витрат заявник покликається на договір про надання правової допомоги від 10.09.2018, додаток №1 до цього договору, акт приймання-передачі за №1 від 14.12.2021 до договору про надання правової допомоги та платіжне доручення за №137 від 15.12.2021.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 у справі №914/178/14 судове засідання щодо розгляду клопотання ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» із клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції призначено до розгляду на 17.01.2022.
В судове засідання 17.01.2022 з`явились представники сторін.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу ч. 4 ст. 244 ГПК України апеляційний господарський суд ухвалив розглядати заяву за його відсутності. 
Заслухавши представників сторін, дослідивши доводи, які наведені в клопотанні та запереченнях на нього, перевіривши долучені до клопотання докази, колегія суддів вважає, що клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Згідно встановлених судом обставин вбачається, що предметом розгляду заяви є з`ясування наявності чи відсутності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, який просить стягнути заявник.
За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, при розгляді вищезазначеної заяви застосуванню підлягають норми процесуального права, які регулюють розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Так, питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано ст. 126 ГПК України.
Частиною другою статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Системний та змістовний аналіз вищезазначених приписів процесуального закону дозволяє дійти до висновку, що для правильного вирішення заяви, яка є предметом розгляду, необхідно: (1)встановити чи наявні процесуальні підстави для розгляду заяви, що надійшла до суду, тобто з`ясувати чи дотримано заявником вимоги процесуального закону, які регламентують порядок подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, (2)встановити характер та зміст послуг, оплати якої вимагає заявник, (3)визначити чи пов`язані ці послуги зі справою, яка розглядалась, (4)встановити чи охоплюються надані послуги договором, який укладений між заявником та його представником (-ами) (адвокатом (-ами), та чи це підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, (5)перевірити чи відповідає розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу вимогам співмірності, які передбачені ч. 4 ст. 126 ГПК України, (6)з`ясувати чи наявні підстави для зменшення розміру заявлених витрат на професійну допомогу, (7)на підставі чого встановити, який розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню.
Оскільки з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, то відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі (ч. 2 ст. 169 ГПК України.
Тобто з вказаних норм вбачається, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу може бути заявлена в усній або письмовій формі до закінчення судових дебатів, які в силу ч. 1 ст. 219 ГПК України вважаються завершеними до моменту виходу суду до нарадчої кімнати. При цьому за наявності такої заяви, яка подана у визначений законом строк, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 21.07.2021 до закінчення судових дебатів. Клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яке є предметом розгляду, а також докази на його підтвердження, скеровані до суду 16.12.2021 (що підтверджується інформацією про надходження клопотання на електронну пошту апеляційного господарського суду), а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2021), а тому суд доходить до висновку про наявність підстав для розгляду вказаного клопотання.
14.01.2022 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли заперечення позивача щодо заявленого відповідачем клопотання на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. За змістом цих заперечень позивач вказує на те, що до 13.12.2021 (день проголошення постанови суду апеляційної інстанції) відповідач не додав жодного доказу про понесенням ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а тому не довів їх в порядку встановленому процесуальним законом. Окрім того позивач зазначає, що долучений відповідачем після проголошення постанови суду апеляційної інстанції договір про надання правової допомоги від 10.09.2018 не містить номер справи в якій надається правова допомога, а тому розцінює цей доказ як неналежний. Також позивач вважає, що заявлена відповідачем сума витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 9000,00 грн. є завищеними.
За приписами частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що 21.01.2014 у Господарський суд Львівської області звернулось Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (далі по тексту - ПрАТ «Львівобленерго») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» (далі по тексту - ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок») про стягнення 144 205,63 грн. недоврахованої електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2021 у справі №914/178/14, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у задоволені вищезазначеного позову відмовлено повністю.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
З матеріалів справи вбачається, що:
1)у відзиві на апеляційну скаргу б/н від 19.07.2021 (вх. №01-04/5171/21 від 21.07.2021) представник відповідача у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомила суд, що орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 8000,00 грн.;
2)у клопотанні про стягнення витрат на правову допомогу б/н від 15.12.2021 року (вх. №01-04/8749/21 від 17.12.2021) представник відповідача зазначив, що в суді апеляційної інстанції ним понесено витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду:
1)договір про надання правової допомоги у господарській справі від 10.09.2018 згідно пунктів 2.1 та 2.2.2 якого за дорученням відповідача, Адвокатське об`єднання «Лемеха та партнери» зобов`язується надати правову допомогу, зокрема щодо здійснення представництва та правового забезпечення захисту права та законних інтересів відповідача (клієнт) під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства в будь-яких судах України, в іноземних, міжнародних судових органах, а клієнт (замовник) зобов`язується оплатити надані послуги. У розділі 3 цього договору сторони визначили перелік повноважень виконавця - Адвокатського об`єднання «Лемеха та партнери», а у пункті 5.1 договору – ціну договору, зокрема, що вартість послуг, які надаються виконавцем, обумовлені в додатку №1 до договору.
2)додаток №1 від 13.07.2021 до договору про надання правової допомоги у господарській справі від 10.09.2018 у якому сторонами обумовлено, що вартість правових робіт наданих у Західному апеляційному господарському суді по справі №914/178/14 за апеляційною скаргою ПАТ «Львівобленерго» до ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» становить 2000,00 грн./год.
3)акт приймання-передачі від 14.12.2021 у якому деталізовано, що Адвокатське об`єднання «Лемеха та партнери» виконало та передало, а відповідач прийняв наступні роботи: підготовка та надсилання відзиву на апеляційну скаргу – 2 год., участь у судових засіданнях 02.08.2021, 20.09.2021 та 13.12.2021 – 2 год.
4)платіжне доручення за № 137 від 15.12.2021 про сплату 8 000,00 грн. з призначенням оплата за юридичні послуги згідно з актом №1 від 14.12.2021 по договору №959 від 10.09.2018.
Оцінюючи обґрунтованість заявлених до стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
У частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, яка в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується апеляційним господарським судом.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №905/716/20).
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, в тому числі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, підготовка відзиву на апеляційну скаргу – 2 год., участь у судових засіданнях 02.08.2021, 20.09.2021 та 13.12.2021 – 2 год. відносяться до видів правничої допомоги, які передбачені статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт підлягають  відшкодуванню у якості витрат на професійну правничу допомогу та не підлягають виключенню з судових витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з позивача з мотивів, які наведені ним у своїх запереченнях.
Зокрема заперечення позивача спростовуються з тих підстав, що матеріалами справи підтверджено, що адвокат  Богомазова І.О. була представником відповідача в суді апеляційної інстанції, - підготувала відзив на апеляційну скаргу поданий Західному апеляційному господарському суду (вх. № 01-04/5171/21 від 21.07.2021), а також брала участь у у судових засіданнях 02.08.2021, 20.09.2021 та 13.12.2021, що узгоджується з відповідними протоколами судових засідань. Окрім того згідно з платіжним дорученням за № 137 від 15.12.2021 відповідач перерахував адвокатському об`єднанню «Лемеха та партнери» 8 000,00 грн. з призначенням оплата за юридичні послуги згідно з актом №1 від 14.12.2021 по договору №959 від 10.09.2018.
Незважаючи на це, заявивши у клопотанні, яке розглядається, до стягнення 9  000,00 грн., заявник документально обґрунтував та підтвердив лише 8 000,00 грн. 
При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє заперечення позивача про те, що долучений відповідачем після проголошення постанови суду апеляційної інстанції договір про надання правової допомоги від 10.09.2018 не містить номер справи в якій надається правова допомога, а тому розцінює цей доказ як неналежний, оскільки відповідач та його представник дійшли всіх істотних умов договору про надання послуг. Сам факт незазначення в договорі номеру справи не може слугувати підставою для відмови у стягненні понесених витрат та призведе до надмірного формалізму. Більше того такий довід позивача не узгоджується з наявним у матеріалах справи додатком №1 від 13.07.2021 до договору про надання правової допомоги у господарській справі від 10.09.2018 у якому сторонами обумовлено, що вартість правових робіт наданих у Західному апеляційному господарському суді по справі №914/178/14 за апеляційною скаргою ПАТ «Львівобленерго» до ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» становить 2000,00 грн./год.
Здійснивши порівняльний аналіз заявлених до стягнення суми судових витрат понесених позивачем за розгляд справи в суді апеляційної інстанції із кількістю та вартістю послуг, які надані позивачу його представником, апеляційний господарський суд доходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача 8 000,00 грн. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява N 19336/04).
ГПК України визначено роль суду як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, який враховано апеляційним господарським судом.
Заперечення позивача про те, що до 13.12.2021 (день проголошення постанови суду апеляційної інстанції) відповідач не додав жодного доказу про понесенням ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а тому не довів їх в порядку встановленому процесуальним законом, спростовується обставинами, які перевірені апеляційним судом вище щодо дотримання положень ч. 1 ст. 219 ГПК України за змістом якої докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу можуть бути подані як до судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. 
Керуючись ст. ст. 244, 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», б/н від 15.12.2021 року (вх. №01-04/8749/21 від 17.12.2021) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задоволити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79052, м. Львів, вул. Сяйво, 10, код ЄДРПОУ - 00131587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» (82482, Львівська обл., Стрийський р-н., м. Моршин, вул. Проліскова, 10, код ЄДРПОУ - 20772638) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Відмовити в задоволенні решти вимог клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», б/н від 15.12.2021 року (вх. №01-04/8749/21 від 17.12.2021) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.
Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 327 ГПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя:                                                             Г.Т. Кордюк

Судді:                                                                                О.С. Скрипчук

Б.Д. Плотніцький

Повний текст додаткової постанови виготовлено 25.01.2022.