22-ц/804/285/22 
                                                                                219/11174/21 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року                                                                                 м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Корчистої О.І., Халаджи О.В.,
за участю секретаря Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 219/11174/21 за заявою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2021 року (суддя Худіна О.О.),

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2021 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення у цивільній справі №230/10574/13-ц за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 21 лютого 2014 року виконавчі листи були пред`явлені позивачем на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Єнакіївського управління юстиції в Донецькій області. Згідно із постановами про відкриття виконавчого провадження від 01 березня 2014 року та від 03 березня 2014 року відкрито виконавчі провадження. На підставі акту опису й арешту майна від 16 квітня 2014 року на майно боржника – квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт та заборону на відчуження.  Згідно відповіді Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 09 вересня 2021 року №17.18.-36121, на який покладено виконання повноважень відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області, відомості про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судового збору у сумі 1609,47 грн. містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень. Виконавчі дії не проводяться, оскільки здійснення виконавчих дій на тимчасово непідконтрольній Україні території є порушенням рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях». Доступ до матеріалів виконавчих проваджень та номенклатури справ за попередньою адресою відділу державної виконавчої служби у м. Єнакієве відсутній. Тобто виконавчі листи знаходяться в м. Єнакієве та повернути їх неможливо. У зв`язку з неможливістю подальшого виконання рішення суду, заявник вимушений звернутись до суду з відповідною заявою. Просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення у цивільній справі №230/10574/13-ц за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судового збору у сумі 1609,47 грн.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.
З вказаною ухвалою не погодилося акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» та оскаржило її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку, що виконавчий лист не втрачений, тому відмовив у видачі дубліката. Крім того, суд першої інстанції встановив, що строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, при цьому поважності причинам пропуску оцінки не надав.  Рішенням Єнакіївського міського суду від 02 грудня 2013 року у цивільній справі №230/10574/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судовий збір у сумі 1609,47 грн. 21 лютого 2014 року виконавчі листи були пред`явлені позивачем на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Єнакіївського управління юстиції в Донецькій області, постановами від 01 березня 2014 року та від 03 березня 2014 року відкрито виконавчі провадження. 16 квітня 2014 року на майно боржника квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт та заборону на відчуження. В якості втрати виконавчих листів позивач надав лист Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 09 вересня 2021 року №17.18.-36121, на який покладено виконання повноважень відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області, згідно якого відомості про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавчі дії не проводяться, оскільки здійснення виконавчих дій на тимчасово непідконтрольній Україні території є порушенням рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», доступ до матеріалів виконавчих проваджень за попередньою адресою відділу державної виконавчої служби у м. Єнакієве відсутній, тобто виконавчі листи знаходяться в м.Єнакієве та повернути їх неможливо. Підтвердити або спростувати наявність, відсутність або втрату виконавчих проваджень не уявляється можливим. Стягувач вважає, що за таких обставин слід вважати виконавчі листи втраченими. Крім того, вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання  підлягає поновленню, оскільки його пропущено з поважних причин. АТ «ПУМБ» мало місце знаходження за адресою: АДРЕСА_2 . У квітні 2014 року розпочалися воєнні дії на Донбасі. Будівля АТ «ПУМБ» була захоплена, все майно, в тому числі документи (кредитні справи) залишилися у м.Донецьку. З 2015 року працівники позивача, які проживали в м.Донецьку, почали поступове перевезення документів. В 2018 році була вивезена кредитна справа ОСОБА_2 , в 2021 році ще перевезена і судова справа. Після чого було направлено запит до виконавчої служби та отримано відповідь про неможливість повернення виконавчих листів. За таких обставин позивач вважає, що причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів на примусове виконання є поважними.       
Боржник ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, оскільки судом прийнято судове рішення з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Представник заявника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Боржник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Єнакієвського міського суду Донецької області від 02 грудня 2013 року у справі № 230/10574/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь публічного акціонерного товариства «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором в сумі 160947,44 грн. та судовий збір в сумі 1609,47 грн.
21 лютого 2014 року за вказаною справою виконавчі листи видані на примусове виконання рішення Єнакіївського міського суду Донецької області та передані до відділу державної виконавчої служби Єнакіївського управління юстиції в Донецькій області.
Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Єнакіївського управління юстиції в Донецькій області відкрито виконавче провадження 01 березня 2014 року та 03 березня 2014 року.
На підставі акту опису й арешту майна від 16 квітня 2014 року на майно боржника – квартиру за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт та заборону на відчуження.
Згідно відповіді Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 09 вересня 2021 року №17.18.-36121, на який покладено виконання повноважень відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області, відомості про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судового збору у сумі 1609,47 грн. містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень. Виконавчі дії не проводяться, оскільки здійснення виконавчих дій на тимчасово непідконтрольній Україні території є порушенням рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях». Доступ до матеріалів виконавчих проваджень та номенклатури справ за попередньою адресою відділу державної виконавчої служби у м. Єнакієве відсутній. 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали заяви не містять належних та допустимих доказів того, що оригінал виконавчого документа про стягнення боргу є втраченим. Враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, у видачі його дубліката слід відмовити.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду з наступних підстав.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20 липня 2004 року, заява №60750/00).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно пункту 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року №8 зазначив, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.
ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено». Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до переліку якого включено м. Єнакієве.
З матеріалів справи вбачається, що виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судового збору у сумі 1609,47 грн. знаходяться у відділі державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області, який розташований на тимчасово непідконтрольній Україні території. 
Таким чином, виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судового збору у сумі 1609,47 грн. відсутні у Покровському відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), на який покладено виконання повноважень відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції в Донецькій області, та у стягувача АТ «Перший Український Міжнародний Банк», тобто «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено» (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18).
Доводи боржника ОСОБА_2 , викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що безпідставно поновлювати строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання через вісім років з моменту їх видачі, є безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів відкрито постановою державного виконавця від 01 березня 2014 року та від 03 березня 2014 року. Відомості про закінчення вказаних виконавчих проваджень, повернення виконавчих листів стягувачу чи до суду в автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні.
За змістом статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 року, у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Враховуючи, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів №230/10574/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 162947,44 грн. та судового збору у сумі 1609,47 грн. не завершено, виконавчі листи не повернуто стягувачеві, відсутні підстави вважати, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання на момент звернення стягувача до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів сплив, оскільки пред`явлення стягувачем у 2013 році виконавчих листів до виконання відбулося у межах строку. Належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного боржником не надано. 
Таким чином, враховуючи, що виконавчі листи у справі №230/10574/13-ц було втрачено, що у подальшому призвело до пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, рішення суду, що набрало законної сили не виконано, а тому заява АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно із статтею 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Судові витрати, понесені АТ «Перший Український Міжнародний Банк», документально підтверджуються - за подачу заяви про видачу дублікату виконавчого листа в розмірі 68,10 грн.; за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2270,00 грн. (а.с.1, 86).
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_2 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 2338,10 грн.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити.
Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2021 року скасувати.
Заяву акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», боржник ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.
Видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі №230/10574/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 162947 (сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 44 коп. та судового збору у сумі 1609 (тисяча шістсот дев`ять) грн. 47 коп. 
Поновити акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів № 230/10574/13-ц про стягнення ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судового збору до виконання.  
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» понесені витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про видачу дублікату виконавчого листа в сумі 68 грн. 10 коп., за подання апеляційної скарги в сумі 2270 грн., всього 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 10 коп.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 січня 2022 року.

Судді                                                                                         І.В. Кішкіна

                                                                                                   О.І. Корчиста

                                                                                                    О.В. Халаджи