ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року м. Чернівці 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю захисника Черкеза М.І. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Черкеза М.І. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2021 року, 

В С Т А Н О В И Л А:
       
Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.        Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави.
       Відповідно до постанови, 29.09.2021 р. о 12 год. 44 хв. ОСОБА_1 , будучи водієм маршрутного таксі №34 автобуса марки «Богдан» д/н НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 38, перевозив пасажирів в кількості 24 осіб, що на 1 особу більше, ніж кількість місць для сидіння, передбачена технічними характеристиками транспортного засобу, а саме 23, чим порушив вимоги п.п.8 п.3 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 09 грудня 2020 р. № 1236 (зі мінами) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.        
       На таке судове рішення захисник Черкез М.І. подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову районного суду та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що п.п. 8 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 зі змінами, який ставиться у провину ОСОБА_1 , був виключений на підставі Постанови КМ України №611 від 16.06.2021 року.

Провадження: №33/822/11/22               Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.
Категорія: ч.1 ст. 44-3 КУпАП     Доповідач: Дембіцька О.О.

        Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи в цілому не містять жодних доказів перевезення ОСОБА_1 пасажирів, в тому числі понад встановленого технічною характеристикою ліміту.
       У матеріалах справи немає пояснень свідків чи пасажирів, також немає відомостей щодо отримання прибутку ОСОБА_1 від здійснення господарської діяльності.
       Звертає увагу на те, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи, ніяким чином не підтверджує статус ОСОБА_1 як перевізника та вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
        Вказує, що згідно відеозапису транспортний засіб знаходиться не в місці вчинення інкримінованого правопорушення, а на стояні ТЦ «Боянівка» по вул. Хотинська, 43, в м. Чернівці в нерухомому стані та без пасажирів.
       Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є лише найманим працівником в ТОВ «Денисівка-1» тобто не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки не є суб`єктом господарювання - перевізником.
       Заслухавши доводи захисника Черкеза М.І., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
       Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
       Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги при розгляді справи у районному суді не були повною мірою дотримані, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, неврахування яких істотно вплинуло на правильність прийнятого судом рішення.
       Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
       Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП має бланкетний характер, оскільки відсилає до нормативних актів, які спрямовані на захист населення від інфекційних хвороб, зокрема запобігають поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2.
       Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, повинно бути зазначено, які правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм порушила особа,відносно якої складений протокол та яким нормативним актом такі правила встановлені. 
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2021 ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 29.09.2021 р. о 12 год. 44 хв. будучи водієм маршрутного транспортного засобу №34 автобуса марки «Богдан»,д/н НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 38, перевозив пасажирів в кількості 24 осіб, що на 2 особи більше, ніж кількість місць для сидіння, передбачена технічними характеристиками транспортного засобу,чим порушив вимоги п.п.8 п.3 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 09 грудня 2020 р. № 1236 (зі мінами) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
За такі дії суд визнав ОСОБА_1 винуватим,зазначивши у постанові,що він перевозив на 1 особу більше,аніж передбачено         технічними характеристиками транспортного засобу,тим самим порушив вимоги п.п. 8 п.3 Постанови КМ України від 09 грудня 2020 року №1236 (зі змінами).
При цьому суд не зважив,що п.п.8 п.3 Постанови КМУ №1236 був виключений на підставі Постанови КМ України № 611 від 16.06.2021,відповідно на момент вчинення правопорушення-29.09.2021 року- не діяв.

       Відповідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за правопорушення, зворотної сили не мають.
       Суд не вправі виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у скоєнні правопорушення,адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є неприпустимим
       Оскільки ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.8.п.3 Постанови КМ України№ 1236 від 09.12.2020, який на момент вчинення правопорушення був виключений із цієї постанови, а суд не вправі виходити за межі адміністративного обвинувачення,сфорумульованого у протоколі,винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,не доведена.
       
Крім цього, за змістом постанови,допущене ОСОБА_1 порушення полягало у тому,що він як водій маршрутного т/з у м.Чернівці по вул.Гагаріна,38 здійснював регулярне перевезення пасажирів у кількості 24 осіб,що на 1 більше,аніж кількості місць для сидіння.
Суд не звернув уваги на те,що матеріали справи не містять жодних доказів перевезення пасажирів ОСОБА_1 .
Наявний відеозапис(а.с.16) засвідчує тільки факт перебування ОСОБА_1 біля автобусу на автостоянці ТЦ «Боянівка» по вул.Хотинській м.Чернівці.
Даних про те,що він здійснював перевезення пасажирів і такі дії мали місце 29.09.2021 року о 12-44 м.Чернівці по вул.Гагарніа,38 у справі немає.
Також відсутні докази щодо кількості пасажирів автобусу,якщо би факт перевезення був підтверджений. 

Із фотознімку, наявного у матеріалах справи (а.с.6), не можливо встановити,який транспортний засіб на ньому зображений,у який час і місці та яка кількість пасажирів знаходиться у цьому т/з.
       Будь-яких пояснень пасажирів,яких би перевозив ОСОБА_1 , чи свідків у справі немає.
       Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не здійснював перевезення пасажирів в кількості поза межами місць для сидіння жодними доказами не спростовані.
       Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
       Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Викладені вище обставини свідчать про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом
       На підставі викладеного, оскаржене судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, тому постанова суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга -задоволенню.
       Керуючись ст.ст.247,294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, –

П О С Т А Н О В И Л А :
       
Апеляційну скаргу захисника Черкеза М.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
       Постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати та провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                         О.О. Дембіцька