Ухвала
 
07 лютого 2022року 
м. Київ
 
справа № 321/634/21
провадження № 61-1556ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу від 22 травня 2017 року, укладений між нею та ОСОБА_2 , а також - визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею - 35,5 кв. м; літера «Б» - сарай; літера «В» - сарай; літера «П» - погріб; № 1 - водопровід; № 2 - огорожа.
 
Заочним рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року (повний текст якої складено 16 грудня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року - без змін.
 
18 січня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, посилаючись на те, що вона не отримувала оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, внаслідок чого була позбавлена можливості звернутися з касаційною скаргою у встановлений законом строк.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Враховуючи, що згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції додаються до касаційної скарги за їх наявності, а на час вирішення питання про прийняття касаційної скарги в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, що спростовують доводи  ОСОБА_1  про ненаправлення апеляційним судом копії оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року. При цьому Верховним Судом враховано, що оскаржувана постанова апеляційного суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 грудня 2021 року, а касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку після цієї дати.
 
Разом з тим касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Надана заявником копія документа про проведення операції з оплати 1 816 грн на банківський рахунок Верховного Суду з призначенням платежу: «судовий збір за позовом ОСОБА_3 (Верховний Суд, 055) справа № 2/321/289/2021», та зі статусом операції «очікує обробки», не є підтвердженням сплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 321/634/21 у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
ОСОБА_1 пред`явила одну вимогу майнового характеру - про визнання права власності на нерухоме майно, та одну вимогу немайнового характеру - про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
 
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір».
 
Позовну заяву подано у травні 2021 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року - 2 270 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
 
Судами встановлено, що за договором купівлі-продажу від 22 травня 2017 року продаж об`єкта нерухомості за домовленістю сторін вчиняється за 2 500 доларів США, що є еквівалентом 65 347 грн. Згідно з витягом зі звіту про оцінку нерухомого майна, а саме - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вартість об`єкта оцінки на 24 червня 2020 року становить 55 876 грн.
 
1 % від зазначених сум є меншим за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року.
 
Тому за вимогу про визнання права власності на нерухоме майно підлягав сплаті судовий збір в розмірі 908 грн (2 270 х 0,4).
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
Тобто за вимогу про визнання дійсним договору купівлі продажу підлягав сплаті судовий збір в розмірі 908 грн (2 270 х 0,4).
 
Отже, за подання цієї касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3 632 грн (908 х 2 х 200 %).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 3 632 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: ГУК у м. Києві/Печерс. р/н/22030102, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, зокрема, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому законом розмірі, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           В. А. Стрільчук