ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 р. 	Справа № 520/17561/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, по справі № 520/17561/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки                      
про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту  ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки  (далі по тексту – Харківський ТЦК та СП, відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (реформований ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії; 
- зобов`язати Харківський обласний територіальни центр комплектування та соціальної підтримки (реформований ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 доку у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії;
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (реформований ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. № 704, визначивши розмір посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 року основного розміру його пенсії; 
- зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (реформований ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», визначивши розмір посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімума на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 року основного розміру його пенсії.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач протиправно відмовив у складанні та направленні до пенсійного органу оновленої довідки про грошове забезпечення позивача, розмір якого, враховуючи приписів постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, має визначатися з урахуванням в якості вихідного показника – прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 станом на 29.01.2020 року (на дату набуття чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суд від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18) із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсій, в тому числі позивача, мотивувавши таку відмову посиланням на те, що вказана постанова Кабінету Міністрів України не є нормативним актом, що на думку позивача є необґрунтованим та порушує його право на отримання пенсії в належному розмірі. 
Також вважає протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 23.07.2021 (на звернення позивача від 06.07.2021), в частині складання нової довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 з урахуванням розмірів додаткових видів грошового забезпечення на таку дату, оскільки згідно телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, розмір додаткових видів грошового забезпечення з моменту призначення пенсії позивачу збільшився, що відповідно є підставою для видачі довідки. Водночас посилання відповідача на відсутність підстав для видачі такої довідки з огляду на те, що пенсія ОСОБА_1 призначена після 01.01.2018, на переконання позивача суперечить змісту наведеної вище телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018, копію якої додано до матеріалів справи. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 520/14121/2020 позов - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56, м. Харків, 61052, код ЄДРПОУ 08166355) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто на 01.01.2020р. станом на 29.01.2020, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії.
Зобов`язано Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56, м. Харків, 61052, код ЄДРПОУ 08166355) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, звідки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) було звільнено із служби, із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто на 01.01.2020р. станом на 29.01.2020, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії.
В іншій частині в задоволенні позову - відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі № 520/17561/21 в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача скласти та направити до ГУ ПФУ в Харківській області для перерахунку пенсії позивача довідку про розмір та складові грошового забезпечення позивача з урахуванням додаткових видів, визначених у відповідності до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, якою визначені розміри додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2019 року. 
Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог з підстав відсутності порушеного права позивача в цій частині з посиланням на незаявлення у поданій останнім заяві від 06.07.2021 вимог щодо видачі відповідачем оновленої довідки про грошове забезпечення у зв`язку з підвищенням розмірів додаткових видів грошового забезпечення. Апелянт зауважує, що відмовляючи у складанні позивачу довідки з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідач хибно вказує про відсутність підстав для складання такої довідки, оскільки право на формування довідок з урахуванням нових нормативів додаткових видів грошового забезпечення, що діяли з 2019 року мають військовослужбовці незалежно від дати призначення пенсії, у тому числі і ті, яким пенсія була призначена і після 01.01.2018. 
Вважає, що суд першої інстанції мав усі необхідні повноваження для того, щоб вийти за межі позовних вимог та задовольнити вказані позовні вимоги та забезпечити цим самим відновлення порушеного права ОСОБА_1 на отримання пенсії у належному розмірі з урахуванням положень телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, якою визначені розміри додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців з 01.01.2019 року.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу нескористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Міністерства оборони України, та йому з 16.08.2018 року була призначена пенсія за вислугу років у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 80% грошового забезпечення, з 10.09.2020 року позивач перейшов на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджено протоколом за пенсійною справою 2001029000 від 10.09.2020 року.
Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.02.2021 № 682 про розмір пенсії позивача станом на 01.04.2019, позивач отримував пенсію виходячи з грошового забезпечення, яке складалось з: посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років у розмірі 50%, додаткових видів грошового забезпечення (за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%, надбавки за специфічні умови проходження служби 10%, премії у розмірі 30%.
Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.02.2021 № 681 про розмір пенсії позивача станом на 01.01.2021, позивач отримує пенсію виходячи з грошового забезпечення, яке складалось з: посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років у розмірі 50%, додаткових видів грошового забезпечення (за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15%, надбавки за специфічні умови проходження служби 10%, премії у розмірі 29%.
08.04.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати до ГУ ПФУ в області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, виходячи з основних видів грошового забезпечення, визначених з розміру не менш 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року та додаткових видів грошового забезпечення.
У відповідь на вказану заяву, відповідач листом № ФХ - 125536/2969ВСЗ від 11.05.2021 повідомив заявника про те, що підстави для складання нової довідки про грошове забезпечення діючого військовослужбовця відсутні.
06.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати до ГУ ПФУ в області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, виходячи з основних видів грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які раніше входили до складу його пенсії станом на 05.03.2019. 
На вказану заяву, відповідач листом № ФХ - 125536/4880ВСЗ від 21.07.2021 повідомив заявника про те, що підстави для складання нової довідки про грошове забезпечення діючого військовослужбовця  з підстав, наведених у заяві позивача відсутні, оскільки пенсію останньому призначено після 01.03.2018, що свідчить про те, що перерахунок грошового забезпечення для обчислення пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 ОСОБА_1 не проводився.
Не погодившись із вказаними відмовами Харківського ТЦК та СП у складанні та направленні до пенсійного органу оновлених довідок про його грошове забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача у видачі позивачу оновленої довідки станом на 05.03.2019 р. із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії, суд першої інстанції виходив з відсутності в цьому випадку з боку відповідача порушень прав позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення заявника до відповідача з питань видачі нової довідки у зв`язку з підвищенням додаткових видів грошового забезпечення розміру діючого військовослужбовця за посадою, звідки заявника було звільнено із служби.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір складових грошового забезпечення діючого військовослужбовця за тією ж самою (аналогічною чи прирівняною) посадою із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто на 01.01.2020 станом на 29.01.2020, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, та з врахуванням положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.02.2020 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем при розгляді заяви ОСОБА_1 від 08.04.2021 не враховано, що 29.01.2020 настала подія підвищення розміру винагороди за службу діючого військовослужбовця за складовими: оклад за посадою та оклад за військовим званням, за рахунок виникнення у суб`єкта владних повноважень обов`язку обраховувати ці показники із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, що в силу 4 ст.63 Закону № 2262-XII є підставою для перерахунку пенсії.  
У зв`язку з чим, суд вважав за необхідне обтяжити відповідача обов`язком видати за зверненням заявника довідку про розмір та складові грошового забезпечення діючого військовослужбовця за тією ж самою (аналогічною чи прирівняною) посадою із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто на 01.01.2020 станом на 29.01.2020р.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи (перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог), визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Стверджуючи про протиправність відмови Харківського ТЦК та СП, викладеної в листі від 21.07.2021, позивач фактично посилається на неврахування відповідачем та в підсумку судом першої інстанції положень телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, якою визначено розміри додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців з 01.01.2019 року, які в порівнянні з розмірами отримуваних позивачем додаткових видів грошового забезпечення є більшими.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій, посилаючись на набуття чинності рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18 на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, згідно якої визнано нечинними пункти 1, 2 постанови КМ України від 21.06.2018 року  № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», які передбачали здійснення перерахунку пенсії військовослужбовцям з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби станом на 01.03.2018 та розстрочку по виплаті перерахунку даних пенсій, просив подати до ГУ ПФУ в Харківській області нову довідку для перерахунку пенсії по вислузі років з 01.04.2019, виходячи з основних видів грошового забезпечення, визначених відповідно до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які раніше входили до склад пенсії позивача станом на 05.03.2021. 
Колегія суддів зауважує, що жодної згадки чи посилання на вказану телеграму Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 та прохання врахувати її положення при розгляді вимог вказаної заяви, остання не містить. Також, відсутні і посилання на додавання до неї будь-яких додатків, зокрема телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240.
Отже, з наведеного слідує, що позивач, звертаючись до відповідача із заявою від 06.07.2021, не заявляв вимог щодо надання йому довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із врахуванням розмірів додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, встановлених телеграмою Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 з 01.01.2019 року. 
За наслідками розгляду вказаної заяви відповідач листом від 21.07.2021 за № ФХ-125536/4880ВСЗ повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії. В обґрунтування такого висновку, посилаючись на те, що зазначені у зверненні ОСОБА_1 рішення суду стосуються осіб, звільнених з військової служби, яким призначено пенсію за Законом до 01.03.2018 та яким проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», зазначив, що оскільки пенсію позивачу призначено після 01.03.2018, та, відповідно, не було проведено перерахунок грошового забезпечення для обчислення пенсії відповідно до вказаної постанови, позивач не набув права на перерахунок пенсії та, відповідно, на перерахунок грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії.
Отже, зі змісту вказаної відповіді відповідача вбачається, що останній не викладав свою незгоду з заявленими ОСОБА_1 видами та відсотками складових грошового забезпечення, визначених телеграмою Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 з 01.01.2019 року, з огляду на об`єктивні обставини – незаявлення позивачем таких вимог, що підтверджується змістом наведеної вище заяви від 06.07.2021. 
Таким чином, з наведеного слідує, що відповідачем взагалі не надавалася оцінка наявності підстав для врахування під час перерахунку пенсії позивачу визначених у телеграмі Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 розмірів додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, на протиправному незастосуванні яких наполягає позивач.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Отже, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб підлягає захисту у разі встановленням судом факту їх порушення.
Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів звернення позивача до Харківського ТЦК та СП із вимогами щодо складання та направлення до пенсійного органу оновленої довідки про грошове забезпечення із врахуванням положень телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в даному випадку обставин, які б свідчили про порушення з боку відповідача права позивача, яке підлягало б захисту в судовому порядку, що в свою чергу свідчить про передчасність позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Харківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії та зобов`язання вчинити відповідні дії.
Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Колегія суддів зазначає, що за відсутності доказів надання відповідачем оцінки обставинам щодо наявності підстав для видачі позивачу оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, для перерахунку пенсії з урахуванням встановлених телеграмою Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 розмірів його складових, суд не вправі втручатися в дискреційні повноваження Харківського ТЦК та СП та підміняти останній шляхом прийняття замість нього рішення за процедурою відмінною від тієї, що визначена спеціальним законодавством.
Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05). Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).
Колегія суддів не приймає доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі з приводу наявності у суду першої інстанції процесуальної можливості при розгляді позову ОСОБА_1 вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача видати та направити до пенсійного органу оновлену довідку про грошове забезпечення позивача з урахуванням положень телеграми Міністра оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, оскільки в силу наведених вище приписів статей 5, 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог лише у випадку необхідності обрання ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, якщо такі порушення мали місце. Разом з цим, встановлені судом першої інстанції та підтверджені в суді апеляційної інстанції обставини даної справи, а також форма заявлених позовних вимог не дозволяють це зробити, оскільки відповідач в цій частині позовних вимог права ОСОБА_1 не порушив.
За таких обставин колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії та зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 доку для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії є передчасними, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 по справі № 520/17561/21 в частині відмови в задоволенні позову  - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій