Ухвала
 
11 лютого 2022року
 
м. Київ
 
справа № 629/5229/16-ц
провадження № 61-1446ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня 2021 року, додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про розірвання договорів оренди земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» (далі - СТОВ «Мрія») у грудні 2016 року засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня 2021 року, додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року у вищевказаній справі.
До касаційної скарги додано платіжне доручення від 16 грудня 2021 року № 9502 про сплату СТОВ «Мрія» судового збору у розмірі 1 102,41 грн. Розмір сплаченого судового збору заявник обґрунтовує тим, що позовна вимога про розірвання договору оренди з підстав погіршення стану родючості ґрунту є вимогою немайнового характеру, а відтак товариство сплатило судовий збір відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Зазначені доводи є помилковими, та такими, що суперечать нормам цивільного процесуального закону.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
 
Як убачається з судових рішень першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до суду у грудні 2016 року з позовом про розірвання трьох договорів оренди земельних ділянок, які укладені 01 січня 2007 року та діють до 31 грудня 2032 року.
 
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент звернення з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
 
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у спорах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
 
Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
 
Визначення майнового права наведено в статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно з якою майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.
 
Згідно із частиною першою статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічне визначення містить і стаття 1 Закону України «Про оренду землі».
 
З огляду на зазначені вище положення законодавства, а також приписи абзацу сьомого пункту 2 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 317 ЦК України, право оренди є речовим правом на нерухоме майно, похідним від права власності та притаманним саме власнику такого майна.
 
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, правовідносини сторін врегульовані договором оренди земельної ділянки. Предметом позову у даній справі є вимога про розірвання договорів оренди земельної ділянки, строк дії яких не закінчився, а відтак вирішення спору вплине на майнові права сторін спору.
 
Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити розмір платежів за користування земельними ділянками за три роки, заявнику необхідно самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору та сплатити його з урахуванням вже сплаченої суми за наступною формулою (розмір платежів за користування земельними ділянками, відповідно до умов договорів оренди № 172, 189, 169 за три роки ? 1 % ? 200 %).
 
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня 2021 року, додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року залишити без руху до 11 березня 2022 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             І. Ю. Гулейков