ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7906/21                                               Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кушнова А.О.,                                                                                                                                                 Суддя-доповідач Кобаль М.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Кобаля М.І.,
суддів                                        Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року про відмову в забезпеченні позову по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року відмовлено в забезпеченні позову в даній справі.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1    ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» подано заяву про забезпечення позову в даній адміністративній справі шляхом: зупинення дії оскаржуваного припису № 10-17.1.18-11/151 від 21.05.2021 року до набрання рішенням законної сили у даній справі.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що на даний час наявні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного припису до набрання рішенням законної сили у даній справі, оскільки очевидними є ознаки протиправності винесення припису суб`єктом владних повноважень, та як наслідок порушення прав, свобод або інтересів позивача.
Так, позивач у заяві про забезпечення позову вказує, що оскаржуваний припис оформлений незаконно та не відповідає нормам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: в порушення ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідач при складанні Акту не зазначив заходу (плановий або позаплановий). Також вказує, що в Акті в розділі, де зазначається адреса об`єкта обстеження, зокрема, вказано: «очисні споруди на території Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області», у той час як у приписі, який був оформлений на підставі вищезазначеного Акту значиться: «здійснено позапланове обстеження, зокрема, очисні споруди на території Ревненської сільської ради Бориспільського району». 
На думку заявника, оскільки обстеження згідно з актом проводилось щодо об`єкту, що знаходиться на території Гірської сільської ради Бориспільського району, а припис оформлено щодо недотримання вимог законодавства об`єкту, що знаходиться на території Ревненської сільської ради Бориспільського району - даний Припис оформлений із порушенням п. 7  ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тобто без попередньо складеного акту щодо даного об`єкту на підставі якого виноситься припис. 
Так, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останнього до подання позовної заяви та ухвалення рішення у справі. Тобто, може виникнути необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Відповідно до частин 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частиною 1  ст. 150 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
За приписами частини 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених  КАС України  заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що заявником не обґрунтовано наявність жодної із зазначених підстав можливості вжиття заходів забезпечення позову, та не надано доказів, з яких би суд міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не доведено та документально не підтверджено обставини, які вказували б на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам останнього, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
Крім того, до заяви не додано належних і допустимих доказів та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що в даному випадку, аргументи скаржника щодо ймовірної протиправної поведінки посадових осіб контролюючого органу є, за своєю суттю, підставами для подання позову, надання оцінки яким може здійснюватися виключно у ході судового розгляду справи по суті  на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки наявних у матеріалах справи доказів.
Між тим, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції доводи викладені заявником в апеляційній скарзі щодо порушення прав та інтересів останнього, оскільки вирішення даного питання призведе до фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.
Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку,  що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.  Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань, які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.    150,  151,  242,  243,  294,  321,  325,  328,  329    КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року про відмову в забезпеченні позову по справі - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Л.О. Костюк

                                                                                                             А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 16.02.2022 року