ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/18993/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г.,  

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи: 
позивача: Сторожук Д.І.,
відповідача: Шляхетський А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 (колегія суддів у складі:  Разіна Т.І. - головуючий, Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.) 
та рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 (суддя           Карабань Я.А.)

у справі № 910/18993/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Креін Юкреін"
до   Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
про стягнення 5866666,62 грн, 
за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Креін Юкреін"
про стягнення 32469936,81 грн,

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Креін Юкреін" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - Відповідач) про стягнення 5866666,62 грн матеріальної шкоди.
2.          Позов мотивований посиланням на положення статті 22 Цивільного кодексу України, статті 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та обставини заподіяння шкоди внаслідок протиправного утримання Відповідачем належного Позивачу майна протягом 8 місяців.  
3.          Відповідач звернувся до господарського суду із зустрічним позовом про стягнення з Позивача 32469936,81 грн збитків.
4.          Зустрічний позов мотивований посиланням на положення статей 525, 526, 599, 610, 623 Цивільного кодексу України, статей 193, 224, 225 Господарського кодексу України та обставини заподіяння внаслідок несвоєчасної поставки товару Позивачем збитків Відповідачу у розмірі додаткових витрат, сплачених іншим суб`єктам за оренду відповідної техніки. 
Стислий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
5.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів. 
6.          Судові рішення мотивовані відсутністю підстав для задоволення первісного позову у зв`язку з тим, що амортизація не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України. 
7.          Також суди дійшли висновку про недоведеність Відповідачем того, що понесені ним витрати в загальному розмірі 32469936,81 грн є невідворотним результатом протиправної діяльності Позивача, тобто наявності прямого причинного зв`язку між діями Позивача і збитками.
Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
8.          Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. 
9.          Касаційна скарга мотивована наявністю підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на неправильне застосування судами при розгляді справи норм матеріального права (статей 193, 224, 225 Господарського кодексу України, статей 526, 610, 623 Цивільного кодексу України) через неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22.04.2019 у справі №910/7243/18, від 24.06.2019 у справі №910/5554/18.
10.          На думку Відповідача, він у своїх позовних вимогах зазначив та довів наявність у діях Позивача усіх елементів цивільного правопорушення, тобто наявність усіх передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, що є підставою для цивільної відповідальності. Натомість суди першої та апеляційної інстанцій фактично вимагають доведення Відповідачем додаткового елементу складу цивільного правопорушення, не передбаченого статтею 623 Цивільного кодексу України. 
11.          Зокрема, Відповідач вважає, що він довів факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, доказ невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та завданими збитками, однак суди попередніх інстанцій не в повному обсязі дослідили докази та не з`ясували дійсні обставини справи. Так, у порушення зазначених норм матеріального права суди не дослідили та не надали оцінку тій обставині, що Позивач порушив умови договору щодо строку та обсягів поставки товару і це змусило Відповідача орендувати відповідну техніку (автокрани) в інших суб`єктів підприємницької діяльності для здійснення господарської діяльності та витрачати додаткові кошти.  
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
12.          Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення в силі. При цьому Позивач надав докази отримання ним копії ухвали про відкриття касаційного провадження лише 18.01.2022, що підтверджують поважність причин пропуску строку на подання відзиву на касаційну скаргу. Оцінивши зазначені докази і доводи Позивача, Суд приймає до уваги поданий ним відзив на касаційну скаргу. 
13.          Позивач у відзиві заперечує проти аргументів касаційної скарги та вважає рішення і постанову судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтованими, винесеними з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку Позивача, Відповідач не довів, що понесені ним витрати на оренду техніки та послуги автокранів відбулися саме внаслідок дій Позивача та в разі поставки автокранів відповідно до умов договору такі витрати Відповідачем не були б понесені. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
14.          Між Позивачем (постачальник) та Відповідачем (покупець) укладено договір поставки (закупівлі товару за власні кошти) №УГВ 6262/11-17 від 11.08.2017 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений у специфікації (надалі - товар), що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1).
15.          Найменування/асортимент товару, одиниця-виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації (п. 1.2 Договору).
16.          Ціна договору вказується в специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (для резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента) (п. 3.1 Договору). 
17.          Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату товару та підписаного сторонами акта приймання-передачі товару або видаткової накладної шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника з урахуванням ПДВ на умовах, зазначених у специфікації (п. 4.1 Договору).
18.          Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до договору (п. 5.1 Договору).
19.          Обсяг поставки товару визначається в рознарядках покупця та узгоджується до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі XIV договору (п. 5.2 Договору).
20.          Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акта приймання-передачі товару або видаткової накладної (п. 5.3 Договору).
21.          За вимогою покупця постачальник письмово повідомляє покупця і вантажоотримувача про готовність до відвантаження товару шляхом направлення листа (для резидента). Постачальник за 15 днів до дати відвантаження товару зобов`язаний надати покупцю (факсом або електронною поштою) наступну інформацію: номенклатуру товару, вартість товару, кількість місць, габарити товару, вага нетто/брутто. Відвантаження товару здійснюється після отримання постачальником погодження покупця (для нерезидента) (п. 5.4 Договору).
22.          Постачальник надає на адресу покупця наступні документи: товаросупровідні документи (товарно-транспортна накладна); сертифікат якості та/або паспорт виробника (на вибір покупця); відвантажувальна специфікація (акт завантаження) або пакувальний лист (за вимогою покупця); сертифікат походження (за вимогою покупця); сертифікат відповідності (за вимогою покупця); інвойс (для нерезидента); інші документи, на вимогу покупця, у разі проведення митного оформлення товару покупцем (п. 5.6. Договору).
23.          Постачальник зобов`язаний надати покупцю додатково до документів, зазначених у пункті 5.6. Договору, наступні документи: (пп. 5.7.1) при здійсненні перевезення товару залізничним транспортом: для резидента - оригінал акта приймання-передачі товару та копію залізничної накладної; для нерезидента - оригінали акта приймання-передачі товару та залізничної накладної; (пп. 5.7.2) при здійсненні перевезення товару автотранспортом: для резидента - оригінал акта приймання-передачі товару або видаткової накладної, другий примірник товарно-транспортної накладної (ф. №1-ТН) та копію товарно-транспортної накладної; для нерезидента - оригінали акта приймання-передачі товару та міжнародної автомобільної накладної (СМR); (пп. 5.7.3) при здійсненні перевезення товару авіатранспортом: для резидента - оригінал акта приймання-передачі товару та авіаційної накладної; для нерезидента - оригінали акта приймання-передачі товару та авіаційної накладної (Air Waybill) (п. 5.7 Договору).
24.          Постачальник до моменту відвантаження товару, попередньо погоджує з покупцем надання документів, що вказані в підпунктах 5.7.1 - 5.7.3 та в пунктах 5.4, 5.6 Договору (для нерезидента) (п. 5.7.4 Договору). 
25.          Якщо постачальник відповідно до умов поставки самостійно здійснює митне оформлення товару, він зобов`язаний надати копії документів, вказаних у пункті 5.7. (для нерезидента) та оформлену згідно з вимогами чинного законодавства України митну декларацію (МД). Товарно-транспортна накладна при перевезенні товару автотранспортом повинна бути оформлена відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, чинних на день складання товарно-транспортної накладної. Відправлення вказаних документів здійснюється постачальником протягом 2 робочих днів з дати поставки, нарочним або рекомендованим листом кур`єрською поштою, але в будь-якому разі не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки (п. 5.8 Договору).
26.          Передача та отримання товару (за виключенням передачі або отримання товару на підставі актів приймання-передачі товару) проводиться за довіреністю, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом АТ "Укргазвидобування" ( п. 5.10 Договору)
27.          Відповідальність за правильність та повноту оформлення товаросупровідних документів і наслідки, пов`язані із затримками при постачанні товару, приймає на себе постачальник (п. 5.12 Договору).
28.          Покупець зобов`язаний, зокрема, приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання-передачі товару або видатковою накладною (п. 6.1 Договору). 
29.          У пункті 6.3 Договору встановлений обов`язок постачальника, зокрема, забезпечити поставку товару у строки, встановлені Договором та специфікацією.
30.          Товар, який не відповідає комплекту/комплектності та/або кількості, або/та якості може прийматися покупцем або вантажоотримувачем на відповідальне зберігання за рахунок постачальника, до його заміни та/або доукомплектації. Постачальник зобов`язаний розпорядитися товаром, прийнятим на відповідальне зберігання протягом 10 днів. Якщо постачальник у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар для відшкодування понесених своїх збитків (п. 7.2 Договору).
31.          За відвантаження товару без отримання рознарядки, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми товару, відвантаженого без рознарядки (п. 7.5 Договору).
32.          У випадку ненадання або порушення строків надання товаросупровідних документів і/або інших документів відповідно до пункту 5.7 Договору, постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості товару, документи щодо якого ненадані або надані з порушенням строку (п. 7.7 Договору).
33.          У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені в специфікації до Договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару ( п. 7.11 Договору).
34.          Відповідно до специфікації до Договору поставляється товар: кран автомобільний на спецшасі в/п 40 т. ТМ "TADANO" моделі ATF40G-2 у кількості 9 шт.; загальна вартість товару 159862125,34 грн у т.ч. ПДВ 26643687,56 грн (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 до Договору); умови поставки товару: DDP-склад (станція) призначення (згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМ-2010. Пункт поставки згідно з п. 12 специфікації); строк поставки товару - до 31.12.2017; відвантаження товару за рознарядкою покупця; реквізити вантажоотримувача: Філія "УГВ-Сервіс", Полтавська обл., Машівський р-н, с. Селещина, вул. Б. Хмельницького, 9, центральний склад №1; БУ "Укрбургаз" (УБК), м. Красноград, Харківської обл., вул. Українська, 165, Красноградська база ВТЗіК.
35.          Між сторонами складено та підписано: акт приймання-передачі товару від 27.03.2018, згідно з яким Позивач передав, а Відповідач прийняв кран автомобільний моделі "TADANO АTF 40G-2" WFN2RUJG7H2040309 у кількості 1 шт. загальною вартістю 19062131,74 грн з ПДВ, та акт приймання-передачі товару від 19.06.2018, згідно з яким постачальник передав, а покупець прийняв кран автомобільний моделі "TADANO АTF 40G-2" у кількості 2 шт. загальною вартістю 35199998,40 грн з ПДВ.
36.          Згідно з актом прийому-передачі товару на відповідальне зберігання від 06.08.2018 Позивач передав, а Філія БУ АТ "Укргазвидобування" прийняла на тимчасове зберігання три крани автомобільні моделі "TADANO АTF 40G-2" за серійними номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3.
37.          25.04.2019 на підставі акта про встановлення стану та комплектації автомобільних кранів на виконання ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 24.04.2019 у справі №626/856/19 три автомобільні крани моделі "TADANO АTF 40G-2" за серійними номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 були повернуті власнику - Позивачу. 
38.          За змістом зазначеного акту від 25.04.2019, представники сторін підтвердили, що перелічені крани автомобільні знаходяться в тому самому належному стані та комплектації, що були передані вантажоотримувачу - філії БУ "Укрбургаз" АТ "Укргазвидобування" на підставі Договору та акту прийому-передачі на тимчасове зберігання від 06.08.2018. 
39.          Позивач зазначив, що претензій до стану та комплектації кранів автомобільних немає. В комплектацію додано колеса в кількості 3 одиниць, що надійшли 14.08.2018 поштовим відправленням згідно з декларацією про прийняття вантажу №1611057193 та не додано реєстраційні документи, які постачальником - не надавались.
40.          Відповідач на підтвердження суми завданих йому збитків у розмірі 32469936,81 грн надав: копію договору №УБГ832/0231-18 від 09.11.2018 з надання послуг автокранової техніки, укладеного з ТОВ "МЕТРОКУБ", та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) до нього за період з листопада 2018 року до лютого 2019 року; копію договору №УБГ762/031-18 від 29.10.2018 з надання послуг автокранової техніки, укладеного з ТОВ "МЕТРОКУБ", та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) до нього за період з грудня 2018 року до лютого 2019 року; копію договору №УБГ 102/016-19 від 18.02.2019 про надання послуг з підіймання, завантаження та розвантаження вантажів із застосуванням вантажно-розвантажувальних машин (автокранів), укладеного з АТ "Укртрансгаз", з актами приймання-передачі наданих послуг за період з лютого до травня 2019 року; копію договору №УБГ 239/016-19 від 26.04.2019 про надання послуг з підіймання, завантаження та розвантаження вантажів при монтажі/демонтажі бурових верстатів із застосуванням вантажно-розвантажувальних машин (автокранів), укладеного з АТ "Укртрансгаз", з актами приймання-передачі наданих послуг за травень 2019 року; копію договору №УБГ 10/031-18 з надання послуг автомобільного транспорту та спецтехніки від 12.01.2018, укладеного з ТОВ "Будівельник", з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) тягач/трал та автокрана за період січень - серпень 2018 року; копії платіжних доручень з оплати таких послуг. 
Позиція Верховного Суду
41.          Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги (в частині висновків щодо відмови в задоволенні зустрічного позову) та виходить з такого.
42.          Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є їх порушення, невизнання або оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. 
43.          Одним зі способів захисту прав та інтересів може бути відшкодування збитків. Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування, а також обов`язок учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. 
44.          Також відповідно до положень статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. При цьому порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
45.          Згідно з частиною 5 статті 226 Господарського кодексу України, якою врегульовані умови і порядок відшкодування збитків, у разі невиконання зобов`язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов`язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків.
46.          Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України до збитків віднесено: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положення наведеної норми кореспондуються з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України, яка передбачає включення до складу збитків, що підлягають відшкодування особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, вартості втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначеної відповідно до вимог законодавства.
47.          Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків, необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (рішення, дії чи бездіяльність) завдавача шкоди; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками (збитки мають бути наслідком саме протиправної поведінки завдавача шкоди, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого потерпілого або третіх осіб); вина правопорушника. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
48.          Тобто відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім і невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають зазначеного прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню. 
49.          У силу вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України саме позивач повинен довести факт завдання збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між цивільним правопорушенням та завданням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони.
50.          Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №910/7243/18, від 24.06.2019 у справі №910/5554/18, на які посилається Відповідач у касаційній скарзі, а також у постанові від 10.12.2018 у справі №902/320/17, на яку послався суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 
51.          Зі змісту оскаржуваних судових рішень Суд вбачає, що при їх ухваленні суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі врахували наведену правову позицію Верховного Суду, адже під час вирішення спору виходили саме з того, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
52.          Оскільки під час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини щодо відсутності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення з огляду на недоведеність причинно-наслідкового зв`язку між спірною сумою збитків та поведінкою Позивача, яку Відповідач вважає протиправною, Суд вважає обґрунтованим висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову про відшкодування зазначених збитків. 
53.          Відповідно, Суд не вбачає підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій наведених норм матеріального права, які регулюють відшкодування збитків, зокрема, через неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22.04.2019 у справі №910/7243/18, від 24.06.2019 у справі №910/5554/18.
54.          При цьому Суд вважає безпідставними твердження Відповідача про те, що суди фактично вимагали доведення ним додаткового елементу цивільного правопорушення, не передбаченого статтею 623 Цивільного кодексу України, адже згідно з мотивувальними частинами оскаржуваних судових рішень відмова судів від задоволення зустрічних позовних обґрунтована саме недоведеністю того, що понесені Відповідачем витрати в загальному розмірі 32469936,81 грн є невідворотним результатом протиправної діяльності Позивача, тобто наявності прямого причинного зв`язку між діями Позивача (відповідача за зустрічним позовом) і збитками. 
55.          Також Суд відхиляє наведені в касаційній скарзі аргументи Відповідача (зокрема, про доведення ним наявності усіх елементів цивільного правопорушення тощо), які по суті зводяться до переоцінки доказів, встановлення обставин, що не були встановлені у рішенні або постанові суду або були відхилені ними, оскільки у силу встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж розгляду справи суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
56.          Що стосується доводів Відповідача про неповне дослідження судами попередніх інстанцій доказів та неналежне з`ясування обставин справи Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України наведені порушення (в разі їх наявності) є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. Однак у цій справі підстава, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилались скаржники, не підтвердилась.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
57.          З огляду на викладене, звертаючись з касаційною скаргою, Відповідач не довів неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права до встановлених судами обставин, не спростував висновки судів щодо відсутності підстав для задоволення позову як необхідної передумови для скасування оскаржених судових рішень.
58.          Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень.
Розподіл судових витрат
59.          Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2021 у справі №910/18993/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. Картере

Судді                                                                                                 О. Банасько

                                                                                                               В. Пєсков