Справа № 346/40/22 
Провадження № 22-ц/4808/463/22 
Головуючий у 1 інстанції Махно Н.В. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                        Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)
суддів:                         Василишин Л.В., Максюти І.О.
секретаря                         Максимів Ю.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 25 січня 2022 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Коршівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державного акту, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування запису щодо земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Коршівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державного акту, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування запису Поземельній книзі щодо земельної ділянки.
Позовна заява мотивовано тим, що рішенням №33 виконавчого комітету Ліснослобідської сільської ради від 25.04.1997 року йому виділено земельну ділянку в розмірі 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства в урочищі «Біля Мартинючки». Після проведення геозедичних робіт було виявлено, що надана йому земельна ділянка за адресою с.Лісна Слобідка в урочищі «Біля Мартинючки» не може бути сформована та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі, так як на виділену йому земельну ділянку накладаються земельна ділянка під кадастровим номером 2623283401:02:0170005, яка знаходиться у власності ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського використання. Просив визнати незаконним та скасувати рішення Лісослобідської сільської ради про передачу земель с/с «Ліснослобідська» в колективну власність та постійне користування від 24.06.1998 року в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки у розмірі 1435,2 га державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЗ 406605, 07.11.2008, видавник: Управління Держкомзему у Коломийському районі. Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером № 2623283401:02:0170005 у державному реєстрі прав. Скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером 2623283401:02:0170005 шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Коршівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державного акту, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування запису Поземельній книзі щодо земельної ділянки залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
У зв`язку із невиконанням вказівок суду щодо усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення матеріалів справи до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для вирішення питання відкриття провадження у справі за його позовною заявою відповідно вимог ЦПК України. Зокрема вказує, що положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяв без руху. Ним виконані вказівки суду щодо усунення недоліків позовної заяви і направлено до суду відповідну заяву про усунення недоліків. Вважає, що у даномі випадку небуло підстав для повернення поданої ним позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Постановляючи ухвалу від 25 січня 2022 року про повернення на підставі ст. 185 ЦПК України позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунув недоліки заяви, зазначені в ухвалі Коломийського міськрайонного суду від 10 січня 2022 року, а саме, не вказано повне найменування відповідача - «Коршівська сільська рада Об`єднаної тереторіальної Громади Івано-Франківської області».
Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Коршівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державного акту, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування запису Поземельній книзі щодо земельної ділянки.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме вказано повне найменування відповідача - «Коршівська сільська рада Об`єднаної тереторіальної громади Івано-Франківської області».
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.
У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Разом з тим, за змістом статей 13 та 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.
Установлено, що 20 січня 2022 року ОСОБА_1 на усунення недоліків позовної заяви подав новий текст заяви із зазначенням відомостей про відповідачів (а.с.39).
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як зазначено в рішенні по справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 й акт № ETS N 005 від 04.11.19:"Times NewRoman","статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи він надав докази, якими, на його думку, ці обставини підтверджуються та визначені ним відповідно п.2ч.3 ст.175 ЦПК України відповідачів.
Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.
Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Аналіз наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху. Позивач виправив недоліки позовної заяви на власний розсуд.
Разом з тим, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем зазначено відповідача - «Коршівська сільська рада Об`єднаної тереторіальної громади Івано-Франківської області» згідно вимог про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).
Крім цього, судом не враховано, що Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами до якої є вільний доступ.
Враховуючи наведене, що недоліки, встановлені судом, могли бути усунуті під час підготовчого провадження та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачеві. Тому ухвала суду про визнання заяви неподаною та її повернення є такою, що порушує фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6). та вимоги ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки висновки суду про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу не відповідають обставинам справи та порушують норми процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст. 374,379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 25 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Постанова набирає законної сили з дня її підписання і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
       Повний текст постанови складено 17 березня 2022 року.

Судді:                                                В.Д.Фединяк
                                                       Л.В.Василишин
І.О.Максюта