П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1113/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
24 лютого 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Залімського І. Г. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради на додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до  Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання протиправними дій Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги у розмірі меншому, ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; зобов`язання Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради нарахувати та виплатити   ОСОБА_1  разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги в обсязі - 1390,00 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позов задоволено.
Відповідно до додаткового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року задоволено заяву позивача та стягнуто на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що рішення у даній справі ухвалено 11.05.2021, а докази на підтвердження понесених судових витрат подано 14.05.2021 без подання відповідної заяви до закінчення судових дебатів. Крім того, обсяги роботи при складанні однотипних позовних заяв у типових справах за аналогічних спірних правовідносин не потребують докладання однакових зусиль та часу порівняно з опрацюванням іншої категорії спорів.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції  ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу відповідає умовам співмірності.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи встановлено, що в тексті позовної заяви ОСОБА_1 зазначив про те, що у зв`язку зі зверненням до суду буде понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 5000 грн, на підтвердження чого належним чином оформлені докази будуть надані в порядку ст.139 КАС України, в прохальній частині позивач просив покласти судові витрати на відповідача (а.с.19-20).
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що докази на підтвердження понесених судових витрат подано позивачем після ухвалення рішення у справі без подання відповідної заяви до закінчення судових дебатів. 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у додатковій  постанові від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20 Верховний Суд дійшов наступних висновків:
"Як вбачається з матеріалів справи, позивач в адміністративному позові просив покласти судові витрати на відповідача. При цьому розгляд справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій відбувався у порядку письмового провадження, а тому судові дебати не проводились. Отже, зазначення у позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися за цих умов дотриманням вимог частини сьомої статті 139 КАС України.
Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з долученими до неї доказами про розмір таких витрат було подано позивачем 20 липня 2021 року у той час, як постанова Верховного Суду, якою було завершено розгляд справи, ухвалена 15 липня 2021 року, а оприлюднена 16 липня 2021 року.
На підставі вищенаведеного колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 дотримано вимоги частини сьомої статті 139 КАС України щодо строків подання заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу та доказів на підтвердження їх конкретного розміру".
Враховуючи вищенаведене, оскільки розгляд даної справи здійснювався в порядку письмового провадження, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив про орієнтовний розмір витрат та заявив клопотання про покладення судових витрат на відповідача, а докази на підтвердження понесених судових витрат подано засобами поштового зв`язку 14.05.2021, тобто в межах 5-денного строку після ухвалення рішення у справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач дотримав вимог ч.7 ст.139 КАС України щодо строків подання заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу та доказів на підтвердження їх розміру.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Ч.9 ст.139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до чч.1-5 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав наступні документи:
- договір про надання правової допомоги від 26.02.2021 року №26/02-3, укладений між ОСОБА_1  та адвокатським об`єднанням "Ві Ес Джі Партнерс" (а.с.49-50);
- акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 16.03.2021 року (а.с.51);
- рахунок вартості наданих послуг №16/03-3 від 26.03.2021 року із зазначенням витраченого адвокатом часу (а.с.52);
- виписку з банківського рахунку адвокатського об`єднанням «Ві Ес Джі Партнерс» про оплату ОСОБА_1 наданих послуг у сумі 3000 грн (а.с.53).
Перевіривши подані позивачем письмові докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені розрахунку №16/03-3  від 26.03.2021 року витрати на правову допомогу є обґрунтованими та пропорційними до предмету позову, відповідають складності справи, а розрахунок визначеного адвокатом часу відповідає розумності його визначення для виконання певного виду робіт (послуг).
Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами
Водночас, відповідач не подавав до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що обсяги роботи при складанні однотипних позовних заяв у типових справах за аналогічних спірних правовідносин не потребують докладання однакових зусиль та часу порівняно з опрацюванням іншої категорії спорів, тому заявлені позивачем витрати  на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи. 
Разом з тим наявність в провадженні адміністративного суду однотипних справ, правовідносини у яких виникли з аналогічних підстав, не свідчить про неспівмірність понесених ОСОБА_1  судових витрат.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцїі про те,  що судові витрати в загальному розмірі 3000 грн є обґрунтованими та пропорційними до предмету позову і відповідають складності справи.
З урахуванням вищенаведеного доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року слід залишити без змін. 
25.08.2021 до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням положень ч.2 ст.134 та ч.1 ст.139 КАС України ОСОБА_1 має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи.
На підтвердження витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції позивач надав наступні документи:
- копію договору про надання правової допомоги №26/02-03 від 26.02.2021;
- копію акта прийняття виконаних робіт (послуг) від 18.08.2021;
- копію рахунку №18/08-3 від 18.08.2021.
Відповідно до п.4.2 договору про надання правової допомоги №26/02-03 від 26.02.2021 година роботи адвоката оцінюється в 1200 грн.
Згідно з актом прийняття виконаних робіт (послуг) від 18.08.201 та рахунком №18/08-3 від 18.08.2021 адвокат надав позивачу наступні послуги:
- дослідження апеляційної скарги Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (0,1 год) - 120 грн;
- пошук та дослідження судової практики Верховного Суду та Європейького суду з прав людини даної категорії справ, пов`язаних з компенсацією витрат на правову допомогу (0,4 год) - 480 грн;
- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради у справі №600/1113/21-а (0,9 год) - 1080 грн.
Загальна вартість наданих адвокатом послуг згідно з вищевказаними документами складає 1680 грн.
Перевіривши подані позивачем письмові докази, та враховуючи те, що відповідач не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідно до ч.7 ст.134 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені в акті прийняття виконаних робіт (послуг) від 18.08.2021 та розрахунку №18/08-3 від 18.08.2021 витрати на правову допомогу у розмірі 1680 грн є обґрунтованими та пропорційними відносно предмету позову, відповідають складності справи, а розрахунок визначеного адвокатом часу відповідає розумності його визначення для виконання певного виду робіт (послуг).
Отже, судові витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1680 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року - без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради (58029, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 176, код ЄДРПОУ 26075395) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1680 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Залімський І. Г.