ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року	                        Львів	Справа № 500/3073/21 пров. № А/857/18170/21 	

          Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
 суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 Любарця Андрія Юрійовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просив: визнати протиправними дії в частині відмови у списанні сум недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року, а також штрафів та пені у зв`язку з недотриманням вимог пункту 9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що викладена у листі від 03 березня 2021 року № 3254/619-00-64-01/4892; зобов`язати вчинити дії щодо списання суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 38888,74 грн, що були нараховані як особі, що провадить незалежну професійну діяльність за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Тернопільській області в частині відмови у списанні ОСОБА_1 сум недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року, а також штрафів та пені у зв`язку з недотриманням вимог пункту 9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що викладена у листі від 03 березня 2021 року № 3254/619-00-64-01/4892. Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області вчинити дії щодо списання ОСОБА_1 суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 38888,74 грн, що були нараховані ОСОБА_1 , як особі, що провадить незалежну професійну діяльність за період з 01 січня 2017 року по 01 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 500/3073/21 - без змін.
21 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 Любарець Андрій Юрійович подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив винести додаткову постанову за пунктом 2 прохальної частини відзиву на апеляційну скаргу в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн.
На підтвердження понесених витрат подано копію Договору про надання правової  допомоги від 03 листопада 2021 року № 03/11/2021-02, укладеного між ОСОБА_1 та  Адвокатським об`єднанням "КОНФЕР ЛЕКС", в особі керуючого партнера Любарця А.Ю. (далі - Повірений), ордер КС № 905953 від 10 листопада 2021 року, Акт виконаних робіт про виконання Договору про надання правової  допомоги від 03 листопада 2021 року № 03/11/2021-02 від 10 листопада 2021 року, рахунок на оплату від 03 листопада 2021 року № 03/11/2021,  квитанцію АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 03 листопада 2021 року  № 0.0.2326453193.1 на суму 6000 грн (а.с.212-215, 217).
Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року справу № 500/3073/21 витребувано із Тернопільського окружного адміністративного суду.
11 січня 2021 року вищевказана справа надійшла на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Згідно з частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Розглянувши подану заяву, колегія суддів приходить до висновку про те, що її слід задовольнити  з наступних підстав.
Згідно з  ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно до положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.1, ч ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 7 статті 139 КАС України         розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
В матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.
Згідно з п. 1.1. Договору про надання правової  допомоги від 03 листопада 2021 року № 03/11/2021-02 Клієнт доручає, а Повірений бере на себе зобов`язання забезпечувати реалізацію прав та обов`язків Клієнта щодо підготовки та подання до Восьмого апеляційного адміністративного суду Відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у ТеРНОПІЛЬСЬКІЙ ОБЛАСТІ ПО СПРАВІ № 500/3073/21.
Пунктом 4.1. Договору про надання правової  допомоги від 03 листопада 2021 року № 03/11/2021-02 передбачено, що за надання правової допомоги за цим Договором Клієн сплачує Повіреному фіксований гонорар в розмірі 6000,00 грн.
Фактична сплата Клієнтом Гонорару за Договором підтверджується Квитанцією АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 03 листопада 2021 року  № 0.0.2326453193.1 на суму 6000,00 грн  (а.с.215).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області, як суб`єкта владних повноважень, слід стягнути 6000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 241, 243, 250, 252, 311, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника  представника ОСОБА_1 Любарця Андрія Юрійовича задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1; код ЄДРПОУ 44143637) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн (шість тисяч гривень).
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін