Справа № 461/6317/21                                Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/1804/21                Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2021 року, 
встановив:
       постановою Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 454 грн.
       Згідно з постановою 18 липня 2021 року, о 10 год. 00 хв, в м. Львові, на пл. Галицькій, 3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом PEUGEOT 307, д.н.з. НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога у встановленому законом порядку. Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі. Також просить викликати в судове засідання апеляційного суду як свідка лікаря нарколога ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , КНПП JIOP Львівський медичний центр превенції терапії узалежнень) та витребувати для огляду з КНПП JIOP Львівський медичний центр превенції терапії узалежнень Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції який слугував підставою для складання Висновку 001527 від 18.07.21 р.
       В обґрунтування покликається на те, що вважає висновки суду передчасними та висловленими при неповному дослідженні матеріалів справи та доказів його винуватості.
       Стверджує, що про оскаржувану постанову дізнався 30.11.2021 р., жодних повісток в судове засідання не отримував, що підтверджується матеріалами справи.
       Зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який документ про причини його зупинки; у поліцейських не було підстав вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння; працівник поліції не склав направлення для проходження огляду в медичному закладі; у лікарні ОСОБА_1 відмовили в ознайомленні з результатами медичних обстежень та з Актом огляду.
       Вказує, що медичний висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння є передчасним, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням порядку встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.
       Також зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі автомобіля для керування іншій особі.
       Стверджує, що працівниками поліції не доведено його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відтак всі сумніви слід тлумачити на його користь. Апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.        
27.01.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
10.02.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився,подав клопотання про відкладення судового засідання.
28.02.2022 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 28.02.2022 на іншу дату.
21.03.2022 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП встановлені строки перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до яких, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи.
Виходячи зі змісту ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою 
Виходячи з вищезазначеного та вимог ст. 294 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, оскільки такий пропущено із поважних причин, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав. 
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 105477 від 18 липня 2021 року (а.с.1), відеозаписами з бодікамер поліцейських №1223,1292 (а.с.2), висновком №001527 від 18 липня 2021 року (а.с.3).
Згідно виданого КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» висновку щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001527 від 18 липня 2021 року, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у поліцейських не було підстав вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння то такі апеляційний суд вважає безпідставними.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.
Як вбачається з відеозапису (а.с.2), працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 такі ознаки: тремтіння рук, почервоніння очей та зіниці, які не реагують на світло.
Отже поліцейський обґрунтовано та правомірно пред`явив до ОСОБА_1 вимогу пройти в установленому порядку огляд в медичному закладі.
Доводи апелянта, що огляд на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням порядку встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи.
Клопотання апелянта про виклик в судове засідання апеляційного суду як свідка лікаря нарколога ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги розцінюються судом як спосіб уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - відхилити.
Постанову Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                 О.В. Маліновська-Микич