УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/6460/21 Головуючий у 1-й інст. Яковлєв О. С. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        16 грудня 2021 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Олянюка В.Л. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

в с т а н о в и в :

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 

Відповідно до постанови,  01 жовтня 2021 року о 07:57 год. по вул. Шолом-Алейхема в м. Бердичеві ОСОБА_1 керував автомобілем Suzuki New Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисника Олянюком В.Л. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На його переконання, постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав.
Вказує, що повний текст постанови суду був виготовлений лише 23.11.21 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Сторона захисту оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що 01.10.21 року працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, однак працівники поліції не взяли до уваги його пояснення та склали протокол.
Також, вказує, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі та не роз`яснили йому такого права. 
Стверджує, що відеозапис події є неповним та зупинений поліцейським до завершення процедури огляду та складання протоколу.
Вважає, що відеофіксація подій поліцейським проводилась фрагментарно, а тому ставить під сумнів висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Олянюка В.Л. та Ліщука Ю.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
       
       Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколами про адміністративні правопорушення, результатами тестування на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту - проба позитивна 0,60 проміле, при допустимому показнику - 0,2 проміле та встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом здійсненим працівниками поліції.

З матеріалів справи, в тому числі відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, мав очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, він погодився пройти огляд на місці зупинки, який визначив результат - 0,60 проміле, з яким ОСОБА_1 , також погодився посвідчивши своїм підписом відповідні записи в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

 
Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про те, що працівники поліції та суд не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, а також не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.
З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 роз`яснювався визначений законом порядок проходження огляду та наслідки відмови, а при складанні протоколу було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу та повідомлено місце розгляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів скарги захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неповним, тому його не можна вважати належним доказом, оскільки на відео безперервно зафіксовано проходження ОСОБА_1 медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Олянюка Віталія Леонідовича залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2021 року щодо  ОСОБА_1  - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук