П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2739/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
18 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС  у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС  у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, 
В С Т А Н О В И В :
 І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2021 рок ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС  у Чернівецькій області, в якому просив:

1.1. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 р. за № Ф-5958-13, виданої Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області.

2. В обґрунтування позову зазначив, що він як самозайнята особа (адвокат) поза межами АТ "Райффайзен Банк Аваль" не працює, відповідно доходів від незалежної професійної діяльності не отримує, тому визначена в оскаржуваній вимозі ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03 червня 2021 року № Ф-5958-13 сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 9590,00 грн. фактично є подвійним оподаткуванням одного й того самого доходу позивача. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 року № Ф-5958-13.

3.2. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №1FQ24274М від 18.06.2021 року судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно інформаційних баз даних ДПС України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернівецькій області (Новоселицький район, 2407) з 09.10.2018 року по теперішній час (0 стан - платник податків за основним місцем обліку) як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат з 09.10.2018 року)

6. Апелянт зазначає про те, що позивач має чинне свідоцтво адвоката, інформація про зупинення або припинення зайняття адвокатською діяльністю в Єдиному реєстрі адвокатів відсутня, тому позивач у повній мірі проводить незалежну професійну діяльність та зобов`язана сплачувати єдиний внесок у встановленому законом розмірі. Крім того, відповідач стверджує, що особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність та одночасно є найманими працівниками, не звільняються від обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску та подання обов`язкової звітності.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Чернівецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №11/51 від 31.08.2018 року отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ № 000291 (а.с. 7).

8. Згідно інформаційних даних ДПС України та повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску від 09.10.2018 року №1824078000001 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з 09.10.2018 року (а.с. 7а, 29-31).

9. Судом, згідно довідки АТ "Райффайзен Банк Аваль" про доходи ОСОБА_1 від 16.06.2021 року №177/11-802 також встановлено, що ОСОБА_1 з 17.01.2008 року по дату видачі довідки працює в АТ "Райффайзен Банк Аваль" на посаді провідного менеджер з претензійно-позовної роботи (м. Чернівці) управління пізнього збору заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів.

10. Згідно довідки про індивідуальні відомості про застраховано особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (за формою ОК-7), виданої Пенсійним фондом України від 17.06.2021 року, судом встановлено, те що страхувальником - АТ "Райффайзен Банк Аваль" у період з січня 2011 року по березень 2021 року здійснено сплату страхових внесків із заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 5).

11. 03.06.2021 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-5958-53, якою від позивача вимагається сплатити борг у розмірі 9590,00 грн.(а.с. 8, 28).

12 Не погоджуючись з вказаною вимогою позивач звернулась до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Позивач вказує, що з 09.10.2018 р. зареєстрований та перебуває на обліку як платник єдиного внеску, про що свідчить довідка Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру від 09.10.2018 р. за №18240700003.

14. Звертає увагу на те, що за 2020 рік роботодавець позивача - АТ "Райффайзен Банк Аваль" сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівника ОСОБА_1 в загальній сумі 60217,08 гривень, що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_1 за 2020 рік від 16.06.2021 р. та копією виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (за формою ОК-7) виданої Пенсійним фондом України. Зазначене говорить та свідчить, що як самозайнята особа - адвокат позивач не працює та доходів від професійної діяльності не отримує.

15. Відтак, вказує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 р. за № Ф-5958-13 виданої Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області не відповідає критерію "пропорційності", адже не дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави та інтересами особи - позивача, оскільки мета сплати єдиного внеску - страхування особи, в даних правовідносинах досягається сплатою єдиного внеску роботодавцем.

16. Зокрема, що стосується 2020 року, то роботодавець щомісячно сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за найманого працівника ОСОБА_1 в розмірі 22% від суми нарахованої йому заробітної плати, що за 2020 рік становить 60217,08 гривень та в середньому склало 5 018,09 гри, на місяць, тобто в сумі що перевищує розмір мінімального страхового внеску на місяць.

17. Враховуючи те, що позивач як самозайнята особа (адвокат) поза межами АТ "Райффайзен Банк Аваль" не працює, відповідно доходів від незалежної професійної діяльності не отримує, тому визначена в оскаржуваній вимозі ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03 червня 2021 року № Ф-5958-13 сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 9590,00 грн. фактично є подвійним оподаткуванням одного й того самого доходу позивача.

18. Апелянт зазначає, що згідно інформаційних баз даних ДПС України ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернівецькій області (Новоселицький район, 2407) з 09.10.2018 року по теперішній час (0 стан - платник податків за основним місцем обліку) як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат з 09.10.2018 року).

19. За період перебування на обліку в ГУ ДПС у Чернівецькій області (Новоселицький район, 2407) платником сплачено єдиний соціальний внесок (ССВ) (код бюджетної класифікації 71040000) у сумі 13479,2 грн., з яких 10725,0 грн за 2019 рік, 2754,2 грн за 20202 рік.

20.  Разом з тим, станом на 09.07.2021 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість недоїмка з ЄСВ (код бюджетної класифікації 71040000) у сумі 9590,0 грн., яка виникла за рахунок: нарахувань за 1 квартал 2020 року №2959755/еv від 21.04.2020 року у сумі 2072,82 грн., нарахувань за 2 квартал 2020 року №4459190/еv від 20.07.2020 року у сумі 1039,06 грн., нарахувань за 3 квартал 2020 року №5931228/еv від 19.10.2020 року у сумі 3178,12 грн., нарахувань за 4 квартал 2020 року №20046/еv від 19.01.2021 року у сумі 3300,0 грн.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Так, статтею 67 Конституції України регламентовано, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

23. Пунктом 6 частини другої   статті 92 Конституції України   визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

24. У підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України міститься визначення поняття самозайнятої особи.

25. Так, самозайнята особа-це платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

26. Незалежна професійна діяльність-участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

27. Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

28. Статтею 13 цього Закону передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

29. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України   від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

30. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша   статті 2 Закону № 2464-VI).

31. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга   статті 2 Закону № 2464-VI).

32. Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок)-консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої   статті 1 Закону № 2464-VI).

33. У пунктах 1, 4, 5 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI міститься визначення, що платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

34. Згідно з пунктами 63.1, 63.2 статті 63 ПК України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

35. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

36. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

37. Взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (пункту  65.1 статті 65 ПК України).

38. Пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

39. Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

40. Пунктом 65.2 статті 65 ПК України врегульовано, що облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі-Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
41. Крім того, п.65.3 ст. 65 ПК України обумовлено, що для взяття на облік фізичної особи, яка має право провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

42. Положеннями пунктів 178.1, 178.2  статті 178 ПК України передбачено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із    статтею 65 цього Кодексу.  

43. При цьому, у підпункті 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України зазначено, що контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

44. Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ    

45. Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

46. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

47. Статтею 4 Закону №2464-VI визначено перелік платників єдиного соціального внеску.

48. Так, згідно абз. 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

49. Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що до платників єдиного внеску віднесено осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

50.  У частині 4 статті 4 Закону №2464-VI визначено перелік осіб, які звільняються від сплати за себе єдиного внеску, зокрема такими є особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

51. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач відноситься до категорії осіб, наведених у частині 4 статті 4 Закону №2464-VI, а також те, що він з 10.04.2013 року взятий на облік в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, слідує, що він є платником єдиного соціального внеску.

52. Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI визначені обов`язки платника єдиного внеску, серед яких обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1), подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (пункт 4).

53. Згідно частини 3 цієї ж статті Закону №2464-VI обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4, 5, 5-1 та 16 частини першої статті 4 цього Закону. Тобто ці обов`язки поширювалися і на позивача.

54. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (в редакції зі змінами внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 року № 1774-VIII) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5- 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

55. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

56. Під мінімальним страховим внеском Закон №2464-VI розуміє суму єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (пункт 5 частини 1 статті 1), тоді як під максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску розуміється максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (пункт 4 частина 1 статті 1 Закону №2464-VI).

57. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

58. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

59. Разом з тим, позивач згідно довідки АТ "Райффайзен Банк Аваль" про доходи ОСОБА_1 від 16.06.2021 року №177/11-802, з 17.01.2008 року працює в АТ "Райффайзен Банк Аваль" на посаді провідного менеджер з претензійно-позовної роботи (м. Чернівці) управління пізнього збору заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів.

60.  При цьому, згідно довідки про індивідуальні відомості про застраховано особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (за формою ОК-7), виданої Пенсійним фондом України від 17.06.2021 року, судом встановлено, те що страхувальником - АТ "Райффайзен Банк Аваль" у період з січня 2011 року по березень 2021 року здійснено сплату страхових внесків із заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 5).

61. Однак, згідно наведених відповідачем розрахунків станом на 09.07.2021 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість недоїмка з ЄСВ (код бюджетної класифікації 71040000) у сумі 9590,0 грн., яка виникла за рахунок: нарахувань за 1 квартал 2020 року №2959755/еv від 21.04.2020 року у сумі 2072,82 грн., нарахувань за 2 квартал 2020 року №4459190/еv від 20.07.2020 року у сумі 1039,06 грн., нарахувань за 3 квартал 2020 року №5931228/еv від 19.10.2020 року у сумі 3178,12 грн., нарахувань за 4 квартал 2020 року №20046/еv від 19.01.2021 року у сумі 3300,0 грн.

62. Колегія суддів звертає увагу на те, що відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення адвокатської діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом №2464-VI не врегульовано.

63. Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, самозайняті особи. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного соціального внеску. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного соціального внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування єдиного соціального внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

64. Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

65. На підставі наведеного можна дійти висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

66. Отже, особа, яка провадить адвокатську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

67. Інше тлумачення норм Закону №2464-VI, про яке зазначає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску самозайнятими особами, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

68. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 23.01.2020 р. у справі №480/4656/18, від 04.12.2019 р. у справі №440/2149/19, від 27.11.2019 р. у справі №160/3114/19.

69. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи "Серков проти України" (заява № 39766/05), "Щокін проти України" (заяви № 23759/03 та № 37943/06), які відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права.

70. Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 17.01.2008 року працевлаштований в АТ "Райффайзен Банк Аваль". Тобто, протягом 2020 року (за який позивачу визначено заборгованість по сплаті єдиного внеску) позивач був найманим працівником. У цей період роботодавець сплачував за позивача єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

71. Колегія суддів звертає увагу на те, що доказів отримання позивачем у цей період доходів від провадження незалежної професійної (адвокатської) діяльності відповідачем до суду не надано.

72. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.06.2021 року № Ф-5958-13, видана Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області в частині нарахування недоїмки у розмірі 9590,00 грн, є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

73. З урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

74. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

75. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

76. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

77. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

78. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС  у Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.