ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1858/21 Головуючий в І інстанції: Савчак С.П.
Номер провадження: №22-ц/819/284/22 Доповідач: Майданік В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого         Майданіка В.В.
суддів:                        Орловської Н.В.,
                               Приходько Л.А.,
секретар                Юськів І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Паламарчука Василя Васильовича, діючого як представник ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2021 року, у складі судді Савчака С.П., у справі за позовом адвоката Паламарчука Василя Васильовича, діючого як представник ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, 

В С Т А Н О В И В :

       24 червня 2021 року адвокат Паламарчук Василь Васильович, діючий як представник ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання її непрацездатного батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом всього строку його інвалідності, у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. 

       Позов обґрунтований наступним.
Повнолітня ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 , який є інвалідом ІІ групи загального захворювання, безстроково з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма. На підставі цього, відповідно до рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12.04.2017 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним, а ОСОБА_1 був призначений його опікуном. 
ОСОБА_2 є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. У свою чергу відповідачка ОСОБА_3 , як повнолітня дієздатна дочка, відносно якої ОСОБА_2 не позбавлений батьківських прав, допомогу батькові не надає.

З підстав наведеного, посилаючись на ст.ст.202, 203, 205 СК України, представник позивача просив задовольнити позов.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.07.2021 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом (а.с.24).

У поданому 08.09.2021 року до суду відзиві на позов адвокат Чайковська Ганна Ігорівна, діюча від імені відповідачки, просить відмовити у задоволенні вказаного позову в повному обсязі, посилаючись на таке.
Аналіз ст.202 СК України свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових умов: непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
Разом з тим, зі слів відповідача розмір пенсії позивача по інвалідності станом на 2021 рік становить 2799 грн, що є більше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На адвокатський запит від 30.08.2021 року була отримана відповідь від ГУ пенсійного фонду України в Херсонській області, що інформація стосовно пенсійного забезпечення ОСОБА_2 є інформацією з обмеженим доступом та було відмовлено у наданні вказаної інформації.
Відповідачка розуміє свій обов`язок допомагати батьку, сплата аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу є для неї непосильною ношею, адже вона перебуває у декретній відпустці, на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей та доходом сім`ї є лише щомісячна одноразова допомога при народженні І-ІІ дитини у розмірі 860 грн. Її чоловік є непрацевлаштований. Іншого доходу вона не має, що підтверджується довідкою про доходи з ДПІ № 11560/5/317 від 11.08.2021 року. Відповідачці і її сім`ї самій потрібна матеріальна допомога.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги оскільки є непрацездатним, натомість відповідачкою не надано доказів перебування у декретній відпустці та того, що її чоловік є не працевлаштований, як вказано у відзиві на позовну заяву. Із наданих відповідачкою довідок із дитячої поліклініки на ОСОБА_4 і ОСОБА_5 видно, що діти відповідачки відвідують дитячий садочок, отже вона не займається постійним доглядом за дітьми. Відповідно, її матеріальний стан дозволяє сплачувати за дитячий садок за двох дітей. Крім того, у відповідачки знайшлися кошти і на послуги адвоката.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2021 року у задоволенні позову було відмовлено. 

Відмовляючи у задоволенні позову, посилаючись при цьому на ст.ст.202, 203, 205 СК України, суд першої інстанції виходив з того, що розмір отримуваної ОСОБА_2 пенсії становить 2785,91 грн, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на 1016,91 грн (2785,91 – 1769,00). Також суд виходив з того, що позивачем не доведено того, що ОСОБА_2 ,отримуючи на момент звернення до суду з позовом пенсію у розмірі 2785,91 грн, що перевищував розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на 1016,91 грн, потребував матеріальної допомоги від дітей, тобто отримуваний ним дохід не покривав понесених витрат для нормального функціонування (проживання), в тому числі і на лікування. Доказів того, що на лікування ОСОБА_2 від захворювання неслися витрати в певному розмірі з часу його захворювання за власний рахунок чи за рахунок опікуна не надано. Крім того, в позові не зазначено та не обґрунтовано, чому слід стягувати з відповідача аліменти у частці від доходу відповідача та неможливості отримувати матеріальну допомогу від інших повнолітніх дітей позивача. 
У своїй апеляційній скарзі адвокат Паламарчук Василь Васильович, діючий як представник ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема, вказав, що суд не врахував того, що з липня 2021 року з пенсії недієздатного ОСОБА_2 почалося відрахування 50%, відтак залишок отримуваної пенсії становить 1399,46 грн, що значно менше, ніж 1854 грн. При цьому суд зазначив про це у своєму рішенні, однак даний факт проігнорував. Також суд залишив поза увагою те, що сторона відповідача не навела доказів про те, що ОСОБА_2 ухилявся від виконання обов`язків щодо своїх дітей.
Також, зазначив, що судом не прийнято до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.09.2019 року у справі № 212/1055/18-ц, про те, що при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність такої допомоги. При цьому отримання батьком чи матір`ю доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.03.2021 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00029828211 від 05.03.2021 року ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона є дочкою ОСОБА_2 та внаслідок одруження змінила прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.8, 9).

Згідно Довідки до акта огляду МСЕК від 09.01.2013 року та рішенню Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12.04.2017 року у справі № 664/2724/16-ц за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю безстроково другої групи внаслідок загального захворювання, він визнаний недієздатним та його опікуном призначено ОСОБА_1 , який є його рідним братом (а.с.4, 7).

У ОСОБА_2 крім відповідачки ОСОБА_3 , є й інші повнолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується даними записів у його паспорті НОМЕР_2 виданого Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області 06.10.2000 року на сторінці щодо особливих відміток (а.с.5-6).

Згідно Довідок Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ОСОБА_2 перебуває на обліку в Олешківському об`єднаному управлінні ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі: у листопаді 2020 року – 2527,53 грн, з грудня 2020 року – у розмірі 2536,65 грн, з березня 2021 року – у розмірі 2785,91 грн, починаючи з липня 2021 року йому нараховується пенсія у розмірі 2798,91 грн, з якої, починаючи з липня 2021 року здійснюється відрахування у розмірі 1399,45 грн, а тому розмір фактично отримуваної пенсії становить 1399,46 грн (а.с.65, 67).

Відповідачка ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які відвідують дитячий садок, що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_3 від 15.08.2017 року, серія НОМЕР_4 від 15.08.2019 року та довідками № 15, 16 від 25.08.2021 року (а.с.33-36).

Згідно Довідки Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради № 1005 від 06.08.2021 року відповідачка ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Суворовське РУСЗН і її щомісячна одноразова допомога при народженні І-ІІ дитини становить з березня по серпень 2021 року у розмірі 860,00 грн щомісячно (а.с.40).

З Довідки обласного управління ПФУ вбачається, що ОСОБА_3 з 2018 року по червень 2021 року включно отримувала заробітну плату, відповідні суми заробітної плати для нарахування пенсії зазначені помісячно: у 2018 році щомісячна зарплата становила 3723,00 грн, у 2019 році – 4173,00 грн, у 2020 році – від 4723,00грн з січня по серпень включно – 4723,00 грн до 5000,00 грн вересні-грудні; у 2021 році – 6000,00 грн по червень включно, з липня – заробіток відсутній (а.с.41). 

       Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 05.06.2020 року у справі № 664/3615/19 за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , опікуном якого є ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дітей.

Вказаним рішенням суд вирішив:
--- позов задовольнити частково;
--- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_13 на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для кожного з дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року і до досягнення старшим із дітей повноліття;
--- виконання майнового обов`язку по сплаті аліментів ОСОБА_2 за його рахунок покласти на опікуна недієздатного відповідача – ОСОБА_1 ;
--- судові витрати у справі віднести на державу.

       Зазначеним рішенням суду першої інстанції в іншій справі встановлено наступне:
--- відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 (а.с.7,8). Діти проживають з матір`ю, яка здійснює її виховання та догляд, що не заперечується сторонами;
--- рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 01.02.2011 року шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 було розірвано;
--- рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12.04.2017 року ОСОБА_2 було визнано недієздатним та призначено його опікуном ; рідного брата ОСОБА_1 ;
--- однак дані обставини не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати спільних із позивачем неповнолітніх дітей, проте повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів;
--- незважаючи на визнання ОСОБА_2 недієздатним, він і надалі зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття за свій рахунок, а виконання цього обов`язку покладається на опікуна ОСОБА_1 . Заперечення представника відповідача проти позову з посиланням на більший розмір доходів позивача судом прийнято до уваги при визначенні розміру аліментів. Також судом враховано, що закон не передбачає звільнення одного з батьків від його обов`язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей у випадку визнання його недієздатним.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум – вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі – набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі – набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі – набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Згідно з положеннями ст.3 вказаного Закону:
--- набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів визначаються в натуральних показниках, набір послуг – у нормативах споживання не рідше одного разу на п`ять років. Основними принципами формування набору продуктів харчування є задоволення організму працюючої особи у відтворенні працездатності, збереження працездатності для безробітного, відновлення у необхідних випадках працездатності для особи, яка її втратила;
--- набір непродовольчих товарів формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами для влаштування побуту. Основними принципами формування набору непродовольчих товарів є:забезпечення збереження здоров`я та підтримання життєдіяльності організму людини;урахування особливостей потреб осіб, які відносяться до різних соціальних і демографічних груп населення; урахування культурно-побутових потреб особистості;
--- до набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв`язку, закладів культури, освіти, охорони здоров`я та інші. Основними принципами формування набору послуг є: задоволення мінімальної потреби громадян у житлі, організації побуту, користуванні транспортом, закладами культури, у підтриманні зв`язку з навколишнім середовищем; задоволення потреби громадян у користуванні закладами освіти, охорони здоров`я; визначення житлово-комунальних послуг (по водопостачанню, теплопостачанню, газопостачанню, електропостачанню, водовідведенню, утриманню та експлуатації житла та прибудинкових територій, сміттєзбиранню, утриманню ліфтів) виходячи із соціальної норми житла та нормативів споживання зазначених послуг;урахування особливостей потреб осіб, які належать до різних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до положень ст.202 СК України:
--- повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (частина 1);
--- якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає (частина 2).

Згідно ч.1 ст.203 вказаного Кодексу дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст.205 вказаного Кодексу суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Згідно з ч.2 ст.205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, з аналізу ст.202 СК України вбачається, що для стягнення аліментів з дітей на батьків необхідним є наявність двох підстав: непрацездатність батьків; потреба матеріальної допомоги.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення аліментів.

Натомість, така умова є обов`язковою у правовідносинах за позовом одного із подружжя до іншого на утримання, що врегульовані Главою 9 Розділу ІІ СК України. 
Зокрема, у частинах 1, 4 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, положення ст.ст.202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів.
Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 05.09.2018 року у справі № 212/1055/18-ц (реєстраційний номер судового рішення 84182574).

Цей позов подано 24 червня 2021 року, рішення судом першої інстанції ухвалено 11 листопада 2021 року. 

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року – 1769 гривень, з 1 липня – 1854 гривень, з 1 грудня – 1934 гривень.

Установлено, що розмір щомісячної пенсії, яку отримує ОСОБА_2 становить: з березня 2021 року – у розмірі 2785,91 грн, починаючи з липня 2021 року йому нараховується пенсія у розмірі 2798,91 грн, з якої, починаючи з липня 2021 року здійснюється відрахування у розмірі 1399,45 грн, а тому розмір фактично отримуваної пенсії становить 1399,46 грн. 

Таким чином, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи безстроково, тобто непрацездатною особою, має відносно важке захворювання, потребує лікування, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідачка, яка є його дочкою, не надає, хоча є працездатною. При цьому вона працювала до червня 2021 року включно та не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що її чоловік є непрацевлаштований й не отримує доходу, що її сім`я взагалі має важкий матеріальний стан, а також про наявність підстав, передбачених положеннями ст.204 СК України, для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати непрацездатного батька.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про відмову в позові з огляду на недоведеність того, що ОСОБА_2 ,отримуючи на момент звернення до суду з позовом пенсію у розмірі 2785,91 грн, що перевищував розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на 1016,91 грн, потребував матеріальної допомоги від дітей, тобто отримуваний ним дохід не покривав понесених витрат для нормального функціонування (проживання), в тому числі і на лікування, а також з огляду на відсутність доказів того, що на лікування ОСОБА_2 від захворювання неслися витрати в певному розмірі з часу його захворювання за власний рахунок чи за рахунок опікуна.

Суд апеляційної інстанції при цьому наголошує, що, як вже було зазначено, положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів. 

Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідачки аліментів на утримання її непрацездатного батька ОСОБА_2 .
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання свого непрацездатного батька, інваліда 2 групи безстроково ОСОБА_2 , апеляційний суд враховує наявність у останнього інших трьох повнолітніх дітей – ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 – ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 – ІНФОРМАЦІЯ_6 , до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, щодо яких позивачем не надано доказів можливості / неможливості одержання утримання. А тому вважає, що необхідним та достатнім розміром таких аліментів є 1/8 частка з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

При цьому не може бути задоволена вимога про стягнення аліментів у розмірі, не меншому 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, оскільки ст.205 СК України такої вимоги не передбачає, на відміну від ч.2 ст.182 СК України, в якій йде мова про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Відтак, позовні вимоги та апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню. 

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, судове рішення на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України слід скасувати й постановити нове рішення, яким позов адвоката Паламарчука Василя Васильовича, представника ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , до ОСОБА_3  про стягнення аліментів задовольнити частково, стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання її непрацездатного батька ОСОБА_2 протягом всього строку його інвалідності, у розмірі 1/8 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно не обґрунтовані належними доказами. Встановлені обставини справи, зокрема наявність у відповідачки двох малолітніх дітей, наявність у її батька ОСОБА_2  інших трьох повнолітніх дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів та щодо яких позивачем не надано доказів можливості / неможливості одержання утримання, дають підстави для висновку про стягнення аліментів саме в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно.

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В : 

       Апеляційну скаргу адвоката Паламарчука Василя Васильовича, діючого як представник ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , задовольнити частково.

       Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2021 року скасувати й ухвалити нове рішення.

       Позов адвоката Паламарчука Василя Васильовича, діючого як представник ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.
       Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання її непрацездатного батька ОСОБА_2 протягом всього строку його інвалідності, у розмірі 1/8 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Дата складення повного тексту постанови – 18 січня 2022 року. 

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                   В.В. Майданік
       
Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  Н.В. Орловська

                                               _ _ _ _ _ _ _ _ _ _         Л.А. Приходько