ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 грудня 2021 року           справа №200/3776/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В.,   Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., секретар судового засідання – Сухов М.Є., за участю представника позивача – Сенникова А.А., розглянув у  відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі № 200/3776/20-а (головуючий суддя І інстанції – Зінченко О.В.), складене у повному обсязі 21 травня  2021 року у м. Слов`янськ Донецької області за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донметсплав» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

                                                         ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 до Донецького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Донецькій із заявою, в якій просить суд підтвердити обґрунтованість накладеного умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ “Донметсплав”  згідно рішення від 03.04.2020 №29132/10/05-99-05-15.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апелянтом зазначено, що відповідач відмовив у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування посадових осіб контролюючого органу фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому позивач правомірно прийняв рішення про застосування арешту майна платника податків відповідно до ст. 94 ПК України.
Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.
Представник відповідача в судове засіданні не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Донметсплав” є юридичною особою, ЄДРПОУ 25099465, зареєстровано за адресою м. Слов`янськ, вул. Ростроповича Мстислава 74А. 
Позивачем прийнято наказ від 28.01.2020 №207 “Про проведення  документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Донметсплав”. Згідно з цим наказом, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.77.1,77.4 ст.77 п.82.1 ст.82 ПК України, плану – графіку проведення планових документальних перевірок платників податків на 2020 рік, наказано провести документальну планову виїзну перевірку відповідача з 27.02.2020 тривалістю 20 робочих днів. Перевірку необхідно було провести за період діяльності з 01.10.2018 по 30.09.2019 з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (арк. справи 7).
На підставі зазначеного наказу, позивачем виписано направлення на перевірку від 03.02.2020 №190 ,від 07.02.2020 №240, 241,239 та повідомлення від 30.01.2020 №97 про проведення перевірки. Направлення на перевірку мають відмітки про вручення головному бухгалтеру відповідача 27.02.2020 об 11-09 год. Також на направленнях на перевірку міститься відмітка  про недопущення до перевірки у зв`язку з чим складено акт №419/05-99-05-15-14/25099465від 27.02.2020 про відмову в допуску до проведення перевірки, який підписано посадовими особами відповідача (арк. справи 17-20, 31-33).
03.04.2020 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято рішення №29132/10/05-99-05-15 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (арк. справи 37).
Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків не є правомірним, оскільки наказ на проведення перевірки товариства є скасованим судовим рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції по суті вимог з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.  
Згідно пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПК України).
Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
27.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю “Донметсплав” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним наказу Головного управління ДПС у Донецькій області №207 від 28 січня 2020 року “Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ” (код за ЄДРПОУ 25099465)” “ з 27 лютого 2020 року тривалістю 20 робочих днів, за період діяльності з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року з метою перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства, та правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування”; скасування наказу Головного управління ДПС у Донецькій області №207 від 28 січня 2020 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2020 по справі № 200/2241/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Донметсплав” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправних дії ГУ ДПС у Донецькій області щодо включення ТОВ “ДОНМЕТСПЛАВ” до підрозділу А (як підприємство яке має не менше трьох критеріїв високого ступеню ризику); визнання протиправних дій ГУ ДПС у Донецькій області щодо включення до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік та зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області утриматися від прийняття в подальшому протиправних рішень, що суперечать Конституції України та законодавству України.; зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області виключити Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ” з Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік.; визнання протиправним з моменту прийняття та скасування наказу ГУ ДПС у Донецькій області від 28.01.2020 р. №207 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ”, як такий, що прийнятий контролюючим органом за відсутності підстав для проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ” задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо включення ТОВ “ДОНМЕТСПЛАВ” до підрозділу А (як підприємство яке має не менше трьох критеріїв високого ступеню ризику), визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ” до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2020 рік, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Донецькій області від 28.01.2020 р. №207 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ”.
Зазначене рішення набрало законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021.
Згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
03.04.2020 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято рішення №29132/10/05-99-05-15 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, який прийнято у зв`язку із відмовою відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу до документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Донметсплав”, оформленої наказом від 28.01.2020 №207 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ”.
Приймаючи до уваги, що наказ ГУ ДПС у Донецькій області №207 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ДОНМЕТСПЛАВ” від 28.01.2020 визнаний у судовому порядку протиправним та скасований, то у даному випадку відсутні підстави для підтвердження обґрунтованості накладення умовного адміністративного арешту майна платника податків згідно рішення від 03.04.20, оскільки передумова для прийняття даного рішення скасована як протиправна. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції підтримує висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донметсплав” про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків згідно рішення від 03.04.2020 №29132/10/05-99-05-15 не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.                                  
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.                     
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -      
                                             
                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі № 200/3776/20-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року у справі № 200/3776/20-а – залишити без змін.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 20 грудня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року.
      
 Судді                                                                                        А.В. Гайдар
                                                                                                               Е.Г. Казначеєв
                                                                                                      Г.М. Міронова