ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 грудня 2021 року           справа №360/3094/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 р. у справі № 360/3094/21 (головуючий І інстанції К.Є. Петросян) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                        ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просила:
визнати протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №1 починаючи з 25.09.2019: періоду роботи з 22.08.1990 по 19.03.1993 гірничим робітником з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе “Ровеньківське” виробничого об`єднання “Ровенькиантрацит”; періоду роботи з 18.05.2001 по 31.12.2001 гірничим робітником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем під землею у ДХК “Ровенькиантрацит” ДВАТ Шахта ім. М.В. Фрунзе; 
визнати протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботи починаючи з 25.09.2019: періоду навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 за спеціальністю слюсар-сантехник газозварювальних, присвоєно кваліфікацію слюсар-сантехник 3 розряду, газозварювальних 2 розряду; періоду проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №1 починаючи з 25.09.2019: період роботи з 22.08.1990 по 19.03.1993 гірничим робітником з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе “Ровеньківське” виробничого об`єднання “Ровенькиантрацит”; з 18.05.2001 по 31.12.2001 гірничим робітником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем під землею у ДХК “Ровенькиантрацит” ДВАТ Шахта ім. М.В. Фрунзе; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи починаючи з 25.09.2019: період навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 за спеціальністю слюсар-сантехник гозозварювальник, присвоєно кваліфікацію слюсар-сантехник 3 розряду, газозварювальних 2 розряду; період проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
визнав протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, з 25.09.2019: до пільгового стажу роботи за списком №1 - періоду роботи з 22.08.1990 по 19.03.1993 гірничим робітником з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе “Ровеньківське” виробничого об`єднання “Ровенькиантрацит” та періоду роботи з 18.05.2001 по 31.12.2001 гірничим робітником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем під землею у ДХК “Ровенькиантрацит” ДВАТ Шахта ім. М.В. Фрунзе; до страхового стажу: періоду навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 за спеціальністю слюсар-сантехник газозварювальник та періоду проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії; 
зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області починаючи з 25.09.2019 зарахувати ОСОБА_1 : до пільгового стажу роботи за списком №1 - період роботи з 22.08.1990 по 19.03.1993 гірничим робітником з повним робочим днем під землею у Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе “Ровеньківське” виробничого об`єднання “Ровенькиантрацит” та з 18.05.2001 по 31.12.2001 гірничим робітником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем під землею у ДХК “Ровенькиантрацит” ДВАТ Шахта ім. М.В. Фрунзе; до страхового стажу роботи - період навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 за спеціальністю слюсар-сантехник гозозварювальник та період проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії;
стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив. 
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що не зараховано до пільгового стажу періодів роботи з 22.08.1990 по 29.10.1990 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею па шахтоуправлінні ім.М.В. Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит” (розташовано на тимчасово окупованій території), у зв`язку з неможливістю визначити наданими документами, зокрема, трудовою книжкою, постійної занятості протягом повного робочого дня на підземних роботах, а саме: відсутня інформація про підземні спуски у шахту і про одержувану тарифну ставку (за період роботи учнем очисного забою), про відволікання від роботи (перебування у відпустках без збереження заробітної плати, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи.тощо). Записи у трудовій книжці не відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 259/34/5 від 08.06.2001. 
Судом не враховано, що період роботи з 18.05.2001 по 31.12.2001 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті “ім.Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит” (розташовано на тимчасово окупованій території) зараховано до пільгового стажу за списком № 1 з 01.01.2002 по 30.05.2002 – календарно,  згідно індивідуальних відомостей по спеціальному стажу про застраховану особу за 2002 рік.
Позивачем не надано уточнюючу довідку відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Період навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 за спеціальністю слюсар-сантехник гозозварювальник не зараховано до страхового стажу роботи  у зв`язку з тим, що довіменти не містять всіх необхідних відомостей.
Період проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії не зараховано до страхового стажу роботи, у зв`язку з тим, що наданий військовий квиток (дублікат), засвідчений на усіх сторінках квитка нечітким відтиском печатки, що унеможливлює визначити установу, яка видавала документ. Інших документів щодо підтвердження проходження військової служби не надано.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце перебування/проживання: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки від 27.09.2019 №921-5000202959 (а.с.6-9).
ОСОБА_1 з 25.09.2019 перебуває на обліку в Білокуракинському ОУПФУ Луганської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що не заперечують сторони по справі (а.с.12, 80 на звороті, 81).
З розрахунку відповідача вбачається, що  загальний стаж роботи позивача складає 29 років 8 місяців 7 днів. Страховий стаж до 01.01.2004 - 7 років 4 місяці 9 днів. Страховий стаж після 01.01.2004 - 11 років 3 місяці 28 дні. Робота за Списком №1 - 11 років 6 місяців 9 днів (а.с.68).
Відповідач листом №1237-0103-8/2002 від 19.03.2021, на запит представника позивача від 09.03.2021, повідомив, що управлінням не зараховані до страхового стажу роботи період навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 за спеціальністю слюсар-сантехник газозварювальних та період проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії. Також управлінням не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 22.08.1990 по 19.03.1993 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахтоуправлінні ім.М.В. Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит” та період роботи з 18.05.2001 по 31.12.2001 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті ім.М.В. Фрунзе ДХК “Ровенькиантрацит”. Представнику позивача було повідомлено про те, що  до пільгового стажу зараховані періоди роботи за списком №1: з 01.01.2002 по 30.05.2002; з 18.11.2002 по 21.03.2005; з 04.04.2005 по 14.09.2008№ з 20.03.2009 по 04.05.2010; з 01.11.2010 по 29.12.2011; з 30.11.2011 по 09.08.2012№ з 01.02.2013 по 30.06.2014 № з 14.07.2014  по 20.05.2016, згідно індивідуальних відомостей по спеціальному стажу про застраховану особу за 2002-2014 роки  (а.с.10,11).
Отже, при розгляді даної справи, спірними періодами, що не зараховані відповідачем при призначенні пенсії за Списком №1 до пільгового стажу позивача є періоди: з 22.08.1990 по 19.03.1993 в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахтоуправлінні ім.М.В. Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит”; з 18.05.2001 по 31.12.2001 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті ім.М.В. Фрунзе ДХК “Ровенькиантрацит” та до страхового стажу: період навчання у СПТУ №76 м. Ровеньки з 01.09.1984 по 20.07.1987 та період проходження строкової військової служби з 15.06.1988 по 20.06.1990 у Радянській Армії. 
Згідно з трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 від 06.06.1988 (а.с.13-16) вбачається, зокрема: у період з 01.09.1984 по 20.07.1987 позивач навчався в ПТУ №76 м. Ровеньки за професією слюсар – сантехник – газозварювальник 3 розряду, запис внесено на підставі диплому № НОМЕР_3 ; у період з 15.06.1988 по 20.06.1990 позивач проходив військову службу у Радянській Армії, запис внесено на підставі військового квитка НОМЕР_4 ; у період з 22.08.1990 по 19.03.1993 позивач працював в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахтоуправлінні ім.М.В. Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит”;  у період з 18.05.2001 по 31.12.2001 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті ім.М.В. Фрунзе ДХК “Ровенькиантрацит”.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1  статті 114 Закону № 1058-IV  визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1788-ХІІ, є зайняття повний робочий день за Списком № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року. 
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, зазначеним Порядком передбачено тільки у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження саме спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою. 
Згідно зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991 розділ 1 “Гірничі роботи” підрозділ 1 “Підземні роботи” передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).
Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991, що діяв до 11.03.1994, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003, розділом 1 “Гірничі роботи” передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають: 1010300а-11717 “Горнорабочие подземные” та відповідно 1010300а-11717 “Гірники підземні”.
Отже, професії та посади, на яких працював позивач у спірні періоди (з 22.08.1990 по 19.03.1993, з 18.05.2001 по 31.12.2001) передбачені Списками № 1.
Матеріали справи свідчать, що відповідний спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача за Списком № 1 з повним робочим днем у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці, що спростовує висновки відповідача. А саме трудовою книжкою позивача підтверджено, що у період з 22.08.1990 по 19.03.1993 позивач працював в якості гірника підземного з повним робочим днем під землею, гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахтоуправлінні ім.М.В. Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит” та у період з 18.05.2001 по 31.12.2001 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті ім.М.В. Фрунзе ДХК “Ровенькиантрацит”.
Записи про спірні періоди роботи засвідчено відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не має. Записи проведені у відповідності до вимог Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993,  Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.
Суд не приймає посилання апелянта в обґрунтування правомірно не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 22.08.1990 по 19.03.1993, на невідповідність записів у трудовій книжці вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 259/34/5 від 08.06.2001 та відсутність відсутня інформація про підземні спуски у шахту і про одержувану тарифну ставку (за період роботи учнем очисного забою), про відволікання від роботи (перебування у відпустках без збереження заробітної плати, участь у страйках, переведення на роботи з неповним робочим днем чи на інші роботи.тощо), оскільки, законодавством не передбачено як підставу для відмови у зарахуванні стажу відсутність вищевказаних відомостей. Також, відповідач посилається на невідповідність трудової книжки Інструкції, яка на час заповнення вказаних записів у трудову книжку позивача не діяла. 
Щодо посилання апелянта на не врахування судом першої інстанції того, що період роботи з 18.05.2001 по 31.12.2001 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею на шахті “ім.Фрунзе в/о “Ровенькиантрацит” (розташовано на тимчасово окупованій території) зараховано до пільгового стажу за списком № 1 з 01.01.2002 по 30.05.2002 – календарно,  згідно індивідуальних відомостей по спеціальному стажу про застраховану особу за 2002 рік, суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що період з  18.05.2001 по 31.12.2001 позивача не зараховано до пільгового стажу. Оскільки записи в трудовій книжці підтверджують умови праці позивача за Списком № 1 з повним робочим днем у спірні періоди, підстав для врахування індивідуальних відомостей по спеціальному стажу про застраховану особу немає. Крім того, вказані індивідуальні відомості по спеціальному стажу про застраховану особу стосувались  2002 року, в той час як спірним питанням є зарахування періоду роботи за 2001 рік.
Щодо посилання відповідача на те, що підприємства розташовані на непідконтрольній території, суд зазначає наступне.
За положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно до п. 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, зазначена обставина не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці та іншими документами.
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  стаж позивача.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу роботи.
Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1984 по 20.07.1987  в ПТУ №76 м. Ровеньки за професією слюсар – сантехник – газозварювальник 3 розряду та військової служби у Радянській Армії періоду з 15.06.1988 по 20.06.1990, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як зазначалось, за положенням п.3 Порядку № 637, за  відсутності  трудової книжки,  а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні  необхідні  записи  або  містяться неправильні чи    неточні   записи   про   періоди   роботи,   для підтвердження  трудового  стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих   осіб   Державного   реєстру  загальнообов`язкового державного  соціального  страхування, довідки, виписки із наказів, особові   рахунки   і   відомості   на  видачу  заробітної  плати, посвідчення,  характеристики,  письмові трудові договори і угоди з відмітками  про  їх  виконання  та  інші  документи,  які  містять відомості  про періоди роботи. 
За відсутності  зазначених  у  цьому  пункті  документів  для підтвердження трудового    стажу   приймаються   членські   квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише  за  той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. 
Відповідно до пункту 23 Порядку, документи,  що  подаються  для   підтвердження   трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового  стажу  приймаються  лише  ті відомості про  період  роботи,  які  внесені в довідки на підставі документів.
Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження трудового стажу можливо іншими належним чином засвідченими документами. 
Приписами підпунктів “з”, “і” та “к” частини 1, частини 3 пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти “а” і “б” пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт “в” пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах “к” і “л”, прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті “з”, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.
Пунктами “в” та “д” частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно з   статтею 48 Кодексу законів про працю України   та   статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»   основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.
Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Згідно з пунктом 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162 пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.
Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання в ПТУ №76 м. Ровеньки за професією слюсар – сантехник – газозварювальник 3 розряду з 01.09.1984 по 20.07.1987, оскільки встановлено розбіжності в дипломі НОМЕР_5 від 20.07.1987 в написанні по-батькові позивача, а саме “ ОСОБА_2 ”, що не відповідає особистим даним у паспорті.
Згідно копії диплома НОМЕР_5 від 20.07.1987, на підставі якого внесено запис про навчання позивача до його трудової книжки, вбачається, що вказаний диплом виданий на українській та російській мові, та у зазначенні по-батькові на українській мові дійсно зазначено “ ОСОБА_3 ”, тоді як правильним по-батькові позивача згідно паспорту громадянина України є “ ОСОБА_4 ”. Проте, згідно з паспортом громадянина України по-батькові позивача на російській мові є “ ОСОБА_5 ”, що відповідає зазначеному по-батькові позивача в дипломі НОМЕР_5 від 20.07.1987 російською мовою (а.с.17).
Отже, запис у трудовій книжці позивача щодо навчання у спірний період вчинено без дефектів та на підставі відповідного документа, який відповідає паспортним даним позивача. 
Суд не приймає посилання апелянта на положення Закону  України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» оскільки він не діяв на час навчання та заповнення вказаних записів у трудову книжку позивача. 
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 56 Закону від 05.11.1991 № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788) передбачено, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.
Період військової служби не зараховано до страхового стажу позивача з підстав того, що печатка у військовому квитку НОМЕР_4 не читається. 
Разом з цим, згідно з копією дубліката військового квитка НОМЕР_4 , на підставі якого здійснено запис до трудової книжки позивача про проходження служби в Радянській армії, вбачається, що позивач у період з  15.06.1988 по 20.06.1990 проходив військову службу в Радянскій армії (а.с.19-21).
Запис в трудовій книжці позивача щодо проходження військової служби виконано без дефефектів та співпадає з інформацією, викладеною у дублікаті військового квитка НОМЕР_4 . 
Тобто, запис щодо проходження позивачем військової служби не суперечить документу, на підставі якого його внесено.
На підставі викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що не зарахування відповідачем періоду навчання та військової служби при призначенні пенсії позивачу, є неправомірним та відповідачем з цього приводу допущено протиправну бездіяльність.
Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судового збору, суд зазначає наступне.
За ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати понесені позивачем.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                           ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 р. у справі № 360/3094/21   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 22 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                  Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                    А.А. Блохін 

                                                                                                            Г.М. Міронова