ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року	                        Львів	Справа № 460/3960/20 пров. № А/857/13621/21 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді:                                             Судової-Хомюк Н.М.
суддів:                                                                        Сеника Р.П., Кухтея Р.В.
з участю секретаря судового засідання:            Лутчин А.М.
представник позивача: Лук`янова М.Л.
представник відповідачів: Слиш Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 - Лук`янової Марії Леонідівнипро ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрату справі за апеляційною скаргою Рівненської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27квітня 2021 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

                                               в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №2 від 02.04.2020 за №65  «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора», визнати протиправними та скасувати накази прокурора Рівненської області №348к від 30.04.2020 та №363к від 04.05.2020 про звільнення її з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 (далі – Закон №1697-VII) з 04.05.2020, поновитиїї на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури з 04.05.2020, стягнути з прокуратури Рівненської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення її на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 позовні вимоги були задоволені повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 апеляційну скаргу Рівненської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора задоволено частково.Визнано протиправними та скасованооспорювані накази та рішення,поновлено ОСОБА_1 в прокуратурі Рівненської області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області з 05.05.2020. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Суддею Восьмого апеляційного адміністративного суду Судовою-Хомюк Н.М. було висловлено окрему думку у вказаній справі, зміст якої полягав у тому, що ОСОБА_1 правомірно звільнена з органів прокуратури за неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
25.11.2021 представник позивача Лук`янова М.Л. подала до суду апеляційної інстанції заяву щодо ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що постановою Восьмого апеляційногоадміністративного суду від 16.11.2021 у вказаній справі задоволено позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних наказів та поновлено позивачку на посаді, обґрунтовано задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідної від вимог про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, розраховано суму середнього заробітку, яка підлягає до стягнення з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника та зроблено висновок її стягнення.Однак, як вказує заявниця, в резолютивній частині рішення помилково не вказано про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу незаконно звільненого працівника. Посилається на те, що не вирішення вказаного питання позбавляє її можливості у будь який спосіб поновити своє право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, оскільки мотивувальна частина судового рішення містить законні та правильні висновки про задоволення вказаної позовної вимоги, а відтак, відсутні підстави для оскарження законного та вмотивованого рішення.
Заявниця вказує на те, що за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом апеляційної інстанції були досліджені докази, встановлені обставини та у постанові наявний висновок про задоволення вказаної позовної вимоги на підставі правильно застосованих до оцінки спірних правовідносин норм матеріального права, які їх регулюють, а тому відповідної до п.1 ч.1 ст.252 КАС України, наявні підстави для постановлення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині постанови відсутнє рішення про задоволення вказаної позовної вимоги, що не відповідає не лише формальному змісту мотивувальної частини постанови, але і її юридично-правовій суті в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі №460/3960/20 апеляційні скарги Рівненської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 були задоволені частково та прийнято постанову, якою визнано протиправними та скасовано спірні накази, рішення комісії, поновлено ОСОБА_1 в прокуратурі Рівненської області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області з 05.05.2020, змінивши рішення суду першої інстанції про поновлення ОСОБА_1 з 04.05.2020 та відмовивши у задоволені позовної вимоги про поновлення її у Рівненській обласній прокуратурі.
У мотивувальній частині постанови було вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.05.2020 по 27.04.2021 (день постановлення судом першої інстанції рішення про поновлення позивачки на роботі, яке відповідно до п.2, 3 ч.1 ст.371 КАС України допущено судом до негайного виконання).
Позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимоги про поновлення на посаді. 
Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
За змістом наведеної норми, рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається одночасно з рішенням про поновлення працівника на роботі.
У межах спірних правовідносин, органом який розглядає трудовий спір є суд, а відтак, саме на суд покладено обов`язок щодо прийняття рішення про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на посаді.
Суд апеляційної інстанції розглянув та задовольнив позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, навівши у постанові мотиви своїх висновків та їх обґрунтування нормами матеріального права.
Однак, в резолютивній частині рішення, помилково не зазначив про задоволення вказаної позовної вимоги, задоволення якої є очевидним, як похідної від задоволення позовної вимоги про поновлення на роботі.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткової постанови та привести у відповідність її резолютивну частину мотивувальній частині, у якій обґрунтовано наведено законодавчі підстави задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі незаконно звільненого працівника.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки прокуратури Рівненської області від 15.07.2020 №18-42вн-20, середня заробітна плата ОСОБА_1 на момент звільнення становила 24037,02 грн, а середньоденна 1144,62 грн..
Стосовно вимоги простягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі довідки прокуратури Рівненської області №18-295 від 04.05.2020 про заробітну плату та інші доходи за останні п`ять місяців роботи, що передували звільненню, колегія суддів вважає, що така не може братися до уваги, оскільки при обчисленні середнього заробітку не включається матеріальна допомога, відпустка, оплата листків непрацездатності, а вказані виплати включені до такої.
Таким чином, стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2020 по 27.04.2021, тривалістю 246 днів в сумі 281576,52 грн (1144,62 грн х 246 днів = 281576,52 грн)..

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 252, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, суд,
                                                   п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Лук`янової Марії Леонідівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з Рівненської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ - 02910077, вул. 16 Липня, 52, м. Рівне, 33028) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 травня 2020 року по 27 квітня 2021 року в сумі 281576 (двісті вісімдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) гривень 52 копійки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повний судове рішення складено 22 грудня 2021 року