Ухвала
 
21 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 208/6075/20
 
провадження № 61-75ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення та касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                   ОСОБА_2 , третя особа - Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування.
 
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року,                 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У січні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня                    2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 30 грудня 2021 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 21 січня 2022 року визнано наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу                      ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази поважності причин його пропуску; доплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга                     з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду                       у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок  ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених                    в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2022 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження  ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення,                              з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 01 грудня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження  ОСОБА_1 пропущено            з поважних причин, його можливо поновити.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 рокускасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень                       ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 серпня 2020 року у справі № 423/1071/19 та                     від 11 лютого 2021 року у справі № 158/431/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Крім того, заявник зазначає про порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої              статті 389 ЦПК України).
 
Також як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на пункт                             3 частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 не зазначаєщодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
 
Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосували суди попередніх інстанцій не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Крім того,  ОСОБА_1 разом з касаційною скаргою подано до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня                   2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 рокудо закінчення касаційного провадження.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Ураховуючи те, що рішенням Заводського районного суду                                                    м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду                        від 16 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено, то таким рішенням не встановлюються, не змінюються і не припиняються будь-які права і обов`язки, і таке рішення не впливає на будь-які інші правовідносини сторін, тому судом касаційної інстанції не може вирішуватись питання щодо зупинення його виконання.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду                                                   м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року            та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року.
 
Витребувати із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 208/6075/20.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 21 березня 2022 року.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1  про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                      І. А. Воробйова
 
Ю. В. Черняк