РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року
м. Рівне

Справа № 565/1069/21
Провадження № 22-ц/4815/310/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача      - Шимківа С.С.,
суддів:                 - Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2021 року (ухвалене у складі судді Бренчук Г.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,- 
в с т а н о в и в :
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 з 1/4 на 1/8 частини заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року у справі №565/468/16-ц з нього на користь відповідача стягуються аліменти на сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. У період винесення рішення про стягнення аліментів до 2020 року у відповідача змінилася займана посада на більш оплачувану.
Заробітна плата відповідача зросла у більше ніж 2,7 рази порівняно з 2016 та 2020 роками. 
06 квітня 2021 року Кузнецовським міським судом винесено рішення у справі № 565/126/21 яким присуджено стягнути з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 заробітку починаючи з 28 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 
25 травня 2021 року державним виконавцем Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 565/126/21 від 24 травня 2021 року та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та доходи боржника. 
Вказує, що підставою для звернення з позовною вимогою зміни розміру аліментів є зміна матеріального стану отримувача аліментів та зміна матеріального стану платника аліментів.
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів. 
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду,  ОСОБА_1  оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.
Покликається на порушення рівності батьківського обов`язку щодо утримання дитини.
З аналізу матеріального становища відповідача випливає, що у неї у 3,86 рази збільшився дохід, не з`явилося нових утриманців, не зменшилася кількість майна, не збільшилася кількість витрат, що у своїй сукупності дає підстави стверджувати, що матеріальне становище відповідача покращилося. 
Зауважує, що середньомісячний дохід відповідача становить 40 348 грн., сумою матеріального утримання, яку їх дитина має отримувати від матері є 10 087 грн. (1/4 від її доходу). Його середньомісячною сумою аліментних зобов`язань, які сплачуються ним на користь відповідача є 24 505 грн. 
У випадку зменшення розміру аліментів до 1/6 дана сума становитиме не менше 16 271 грн., що в 6 разів перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Також звертає увагу, що на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини його доходу.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року (справа № 565/468/16-ц) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.
11 вересня 2018 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (в іншому шлюбі) народилася донька - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 13 вересня 2018 року.
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2021 року (справа № 565/126/21) стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
28 травня 2021 року державним виконавцем Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Норми частини першої ст. 192 СК України вказують, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.
Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року в сумі 2618 гривень.
Дохід ОСОБА_1 за період з квітня 2016 по травень 2017 року після утримань податків і зборів, а також за виконавчими написами, становить 415 616 грн. 11 коп. що підтверджується довідкою про доходи від 03 вересня 2021 року № 3411.
Дохід ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2019 року після утримань податків і зборів, а також за виконавчими написами, становить 638 630,88 грн., що підтверджується копією довідки про доходи від 31 січня 2020 року № 1497.
Дохід ОСОБА_1 за період з липня 2020 року по червень 2021 року після утримань податків і зборів, а також за виконавчими написами, становить 768 110 грн. 28 коп., що підтверджується копією довідки про доходи від 08 липня 2021 року № 2979.
Згідно довідки про доходи №1718 від 13 лютого 2020 року, яка міститься в матеріалах справи № 565/2071/19, дохід ОСОБА_2 за період з лютого 2019 року по січень 2020 року становить 347 917 грн. 51 грн..
Дохід ОСОБА_2 за період з вересня 2020 року по серпень 2021 року після утримань податків і зборів, становить 484 184 грн. 06 коп., що підтверджується копією довідки про доходи від 28 вересня 2021 року № 3607. 
З наведеного слідує, що у позивача змінився сімейний стан, зокрема, народилася ще одна дитина, яку він утримує та сплачує аліменти за рішенням суду у розмірі 1/6 від його доходу, що безумовно впливає на його майновий стан. 
Разом з цим, судом не встановлено наявності на утриманні відповідача інших осіб, окрім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з часу присудження судом аліментів на утримання останнього, у розмірі 1/4 частки заробітку позивача, доходи обох сторін зросли. 
З наявних у матеріалах справи довідок про доходи позивача вбачається, що середньомісячний розмір аліментів (1/4 частки від доходу), які стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у грошовому еквіваленті знаходиться на межі максимально встановленого законом розміру аліментів на одну дитину відповідного віку (10 прожиткових мінімумів ст. 183 СК України).
Натомість, на утримання іншої дитини позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку.
Батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини за рахунок зменшення такого утримання іншої.
Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).
Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 зроблено висновок, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.
Враховуючи всі встановлені обставини справи, з метою захисту інтересів обох дітей сторін та встановлення рівності їх матеріального забезпечення, з урахуванням обставин визначених ч. 1 ст. 182 СК України, а також законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, принцип рівності батьківського обов`язку забезпечувати свою дитину, апеляційний суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
На переконання колегії суддів, такий розмір аліментів, який у декілька разів перевищує рекомендований законодавством відповідний прожитковий мінімум для дитини, безсумнівно не порушує право дитини на гідний рівень життя, відповідає принципу якнайкращого забезпечення її інтересів та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечить рівний баланс в утриманні позивачем обох своїх дітей.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У ході розгляду справи місцевим судом сторонами були заявлені клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
ОСОБА_1 заявлено про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 4000 грн.. Доказів про понесення таких витрат під час апеляційного провадження справи ОСОБА_1 не надав.
ОСОБА_2  заявлено про понесення нею витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 7000 грн..
На підтвердження отриманих правничих послуг та понесених витрат сторонами надано відповідні договори про надання правової допомоги, розрахунки, акти надання та приймання-передачі послуг, а також відповідні платіжні документи на підтвердження оплати даних послуг.
Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, апеляційний суд приходить до переконання, що надані сторонами докази про понесення ними судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи місцевим судом є достатніми, допустимими і достовірними.
Разом з цим, враховуючи, що позивач повторно звернувся із позовом про зменшення розміру аліментів, зважаючи на характер спірних правовідносин, складність справи, тривалістю її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг), а також часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає обґрунтованим і спів мірним для обох сторін розмір правничих витрат у сумі по 1000 грн..
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2021 року скасувати.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2016 року та виконавчого листа від 12 травня 2016 року у справі № 565/468/16-ц, з 1/4 до 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  1000 гривень витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи судом першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 гривень витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи судом першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   Шимків С.С.
Судді:                                                          Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.