ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/5902/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2021 ( суддя першої інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/5902/21 за позовом   ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,   третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області  про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
12.07.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , підписаний представником - адвокатом Логіновою Вікторією Володимирівною, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, відповідно до якого представник позивачів просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо підготування та направлення подання до третьої особи для повернення позивачам збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло; зобов`язати відповідача підготувати та направити подання до третьої особи для повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло у розмірі 3042,25 грн. (три тисячі сорок дві гривні 25 копійок); зобов`язати відповідача підготувати та направити подання до третьої особи для повернення ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло у розмірі 3042,25 грн. (три тисячі сорок дві гривні 25 копійок).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» звільнена від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу, оскільки нерухоме майно нею придбано вперше.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року  позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо підготування та направлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області для повернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та надати ОСОБА_1 , передбачене пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, подання про повернення позивачу сплаченого згідно квитанції від 27.10.2020 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3042,25 грн. (три тисячі сорок дні гривні 25 копійок); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та надати ОСОБА_2 , передбачене пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, подання про повернення позивачу сплаченого згідно квитанції від 27.10.2020 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3042,25 грн. (три тисячі сорок дні гривні 25 копійок); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Пенсійний Фонд України не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно та позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Представлені позивачем документи не можуть вважатися достатніми для обґрунтування її вимог, оскільки не підтверджують факт придбання житла в минулому, чи придбання житла вперше.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої  інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що 27.10.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частці кожний за договором купівлі продажу вартістю 608450,00 грн., і при його нотаріальному посвідченні сплатили збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості по 3042,25 грн. кожний, в загальній сумі 6084,40 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.
Позивачами була подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про підготовку та здійснення подання до Головного управління державної казначейської служби у Запорізькій області для повернення позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло в сумі по 3042,25 грн. кожному, на загальну суму 6084,40 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за №0800-0605-8/4977 від 22.01.2021 повідомлено позивачам про відсутність підстав для повернення вказаного збору.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, дійшов висновку, що за правилами пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як така, що придбаває житло вперше, а тому безпідставно сплачений ним збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, під час укладення договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком судів попередньої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (Порядок).
Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Відповідно до пункту 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
З аналізу наведених норм вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Як встановлено з матеріалів справи, надані позивачем копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2020, договору купівлі-продажу від 27.10.2020 та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не можна вважати належним та допустимим доказом придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житла вперше з огляду на те, що вказані документи надавались саме щодо конкретного об`єкта нерухомого майна, відповідач, на якого, як на суб`єкт владних повноважень, покладено обов`язок доказування правомірності своїх рішень, не надав суду жодного доказу, який би спростовував твердження позивачів про придбання житла вперше, та свідчив би про відсутність у них права на звільнення від сплати збору.
Відомостей про реєстрацію за позивачем іншого нерухомого майна, ніж придбаної ним квартири,  відсутні.
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2020року, вперше придбав житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.11) Водночас, будь-яких належних та допустимих доказів, на спростовування твердження позивача щодо придбання нею житла вперше, чи на підтвердження реєстрації права приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем до суду не надано
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (Порядок № 787).
Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Таким чином, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.  
За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.
Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.
Таким чином, посилання в касаційній скарзі на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органів Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 3 042,25 грн. згідно квитанцій від 27.10.2020року.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа № 819/1498/17) та 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17) від 13 грудня 2018  (справа № 813/969/17).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.  315, ст.  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.242,  243,  250,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення   Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2021 в адміністративній справі №280/5902/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови складено 14 січня 2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва