ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1332/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійська зернова компанія" на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі №340/1332/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійська зернова компанія" до Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,- 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ “Олександрійська зернова компанія” звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №232045 від 26.01.2021 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року в задоволені позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 04 грудня 2020 року посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 474 км а/д Н-08 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зокрема, проведено перевірку транспортного засобу марки КТС (KTS K62), д.н.з НОМЕР_1 , причіп модель PSW 133, д.н.з. НОМЕР_2 . 
Вказаний транспортний засіб та причіп належать на праві власності ТОВ "ВА ГРЕЙН ЕКСПРЕСС" та на підставі договору оренди транспортних засобів № 1-ВТЗ-ОЗК від 01.09.2017 року передані в оренду без екіпажу позивачу (а.с. 55-57).
Відповідно до чеку-довідки про зважування № 24064, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю 04.12.2020 року о 12:32 год., у результаті зважування в динаміці було зафіксовано такі навантаження на осі зазначеного вище транспортного засобу: перша вісь 9700 кг; друга вісь 11250 кг; третя вісь 8800 кг; четверта вісь 3150 кг; п`ята вісь 2050 кг; шоста - 2450 кг (а.с.50).
За результатами перевірки складено довідку про результати габаритно-вагового контролю від 4 грудня 2020 року № 038908 та акт №031908 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 4 грудня 2020 року, яким встановлено, що навантаження на здвоєі осі становило 20,05 т при нормативно допустимих 16 т (а.с.49-50).
Також складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04 грудня 2020 року, яким встановлено порушення, а саме, перевищення встановлених вагових обмежень понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (перевищення 25,31%), відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.16 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”(а.с.48). 
З актом перевірки ознайомлено водія ОСОБА_1 , який вказав на незгоду зі зважуванням та пояснив, що перевозив сипучий вантаж, про що свідчить відповідна відмітка в акті (а.с.48).
На підставі акта перевірки 26.01.2021 року заступник начальника Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки - начальник відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Кіровоградській області виніс постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00  грн. (а.с.46) за порушення ч.1 абз. 16 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Вирішуючи спір. суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.01.2021 року.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією      та законами України.
Так, в даному випадку спірні правовідносини врегульовані Законом України “Про дорожній рух” (далі – Закон № 3353-ХІІ), Законом України “Про автомобільний транспорт” (далі – Закон № 2344-ІІІ), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі – Порядок № 1567). 
Відповідно до частини першої статті 29 Закону України “Про дорожній рух”, до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Згідно зі   статтею 6 Закону № 2344-ІІІ   реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103    (далі – Положення № 103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі – автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно з підпунктом 2 та 29 пунктом 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених      законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі – суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком № 1567, відповідно до пунктів 2, 3, 4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі – транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Частинами 14, 17   статті 6 Закону № 2344-III   передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Нормами абзацу 54   статті 1 Закону № 2344-III визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) – перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Приписами частини третьою статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353 до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Згідно з нормами частини другої статті 29 Закону № 3353 визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
В той же час, як вбачається з матеріалів справи 04.12.2020 року позивачем при здійсненні перевезення транспортним засобом марки КТС (KTS K62), д.н.з НОМЕР_1 з причепом модель PSW 133 СХО749088, д.н.з. НОМЕР_3 допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, а саме  34,7 т, навантаження на осі: 1)9,7 т; 2)11,25 т; 3)8,8 т; 4) 3,15 т; 5)2,05 т; 6) 2,45 т (а.с. 50), тобто виявлено перевищення вагових норм на одиночну вісь, яке становить понад 20%, при нормативно допустимій 16 т. Дозвіл відповідно до ст. 48 Закону “Про автомобільний транспорт”, що дає право на рух автодорогами України з перевищенням встановлених законодавством нормативно-вагових параметрів від 5% до 10 %, відсутній.
Відповідно до статті ст. 33 Закону України   “Про автомобільні дороги” від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Водночас, згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги   4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною    22    м (для маршрутних транспортних засобів  25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів  понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах   до 46 т), навантаження на одиночну вісь   11 т (для автобусів, тролейбусів  11,5 т), здвоєні осі  16 т, строєні  22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь   11 т, здвоєні осі  18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.    Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі – понад 16 т, строєні осі – понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів – навантаження на одиночну вісь – понад 11 т, здвоєні осі – понад 18 т, строєні осі – понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах – понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
З аналізу наведених норм вбачається, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними, зокрема, перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, в той час, як перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.
За змістом товарно-транспортної накладної від 04.12.2020 року № 834728 (а.с. 52) позивач перевозив вантаж (насіння соняшника), який за своїм характером є подільним, тобто може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено. 
Головна мета такої заборони – збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.
Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.
В той же час, колегія суддів враховує, що законодавець з метою збереження автомобільних доріг чітко встановив порядок перевезення таких вантажів, оскільки можливо безперешкодно розділити такий вантаж по різних автомобілях, не перевищуючи їх технічні характеристики та не пошкоджуючи автомобільні дороги. Натомість, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, але за умови отримання відповідного дозволу.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Згідно з абзацом 16 частини 1    статті 60 Закону № 2344-IIІ (в редакції станом на час вчинення правопорушення), за яким на позивача накладений штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу – штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 16 частини 1   статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.
Отже, враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що посадові особи відповідача, приймаючи оскаржувану постанову, діяли всупереч чинного законодавства, оскільки особа не може бути притягнута до відповідальності за відсутність у неї документа, видача якого у спірних правовідносинах законом не передбачена.
Крім того, колегія суддів враховує, що Законом України від 03.06.2021 № 1534-ІХ (набув чинності 01.10.2021) внесено зміни до абзаців 14-16 частини 1    статті 60 Закону № 2344-IIІ, відповідно до яких, зокрема ці абзаци доповнені словами “або подільного вантажу”, тобто зазначеними змінами законодавець у цьому питанні по суті визнав прогалину в законодавстві і лише з 01.10.2021 ввів в дію норму про відповідальність осіб за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні подільного вантажу.
Таким чином, колегія суддів, враховуючи вищевикладене, доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абзацом 16 частини 1    статті 60 Закону № 2344-IIІ.
Судом першої інстанції проаналізовані вище норми законодавства не враховані, тобто порушено норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення  позову.
Згідно з ч. 1  ст. 139 КАС України   при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наслідки апеляційного розгляду справи, а також те, що позивачем у справі понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання адміністративного позову в розмірі у сумі 2270 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3405 грн, стягненню з відповідача підлягає 5675 грн.
Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійська зернова компанія" – задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі №340/1332/21 – скасувати.
Прийняти нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ Олександрійська зернова компанія” - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 26.01.2021 року № 232045 Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю “ Олександрійська зернова компанія” адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34 000 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ Олександрійська зернова компанія ” (код ЄДРПОУ 31907615) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (код ЄДРПОУ 39816845) сплачений за подачу позову та апеляційної скарги судовий збір у загальному розмірі у сумі 5675 (П`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко