Справа № 149/1948/21 
Провадження № 33/801/57/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник  І. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушенням.
У скарзі зазначає, що в поліцейського була технічна можливість застосувати відеозапис та долучити його до матеріалів справи, такий запис було здійснено поліцейським, однак, до матеріалів справи його долучено не було; підстав для залучення свідків для проведення огляду не було, оскільки лише відеозапис був належним способом фіксації здійснення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння; ненадання інспектором поліції відеозапису призвело до неможливості встановлення всіх обставин, які мають значення для справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №099895 від 30.06.2021, складеного інспектором СРПП Хмільницького РВП старшим лейтенантом поліції Поліщуком С.О., 30.06.2021 о 21 год. 00 хв. в м. Хмільнику по вул. Проспект Свободи водій ОСОБА_1 керував скутером «Хонда Леад» у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря КНП «Хмільницька ЦЛ». Вказаним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №54, складеного лікарем КНП «Хмільницька ЦЛ» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на час проведення огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 2,46 проміле (а.с.3). 
У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення,
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Перш за все, апеляційний суд бере до уваги, що апелянт не заперечує факту його перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Основним доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння (його результати) не зафіксований належним чином, оскільки наявність свідків при проведенні огляду не є обов`язковим, а відеозапису з нагрудної камери працівника поліції надано не було.
Однак, вказані доводи не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Так, відповідно до статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. 
У даному випадку огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем закладу охорони здоров`я. Проведеним оглядом у ОСОБА_1 було підтверджено стан алкогольного сп`яніння - 2,46 проміле (в 11 разів перевищує допустиму норму - 0,2 проміле), у зв`язку з чим складено висновок щодо результатів медичного огляду.
Безпідставними є доводи апелянта з приводу того, що лише відеозапис з нагрудної камери працівника поліції був належним способом фіксації здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, по-перше, частиною другою статті 266 КУпАП, на яку посилається апелянт в скарзі, визначено, що застосування технічних засобів відеозапису є обов`язковим у разі проведення огляду поліцейським, а не лікарем, який в даному випадку провів огляд.
По-друге, відповідно до частини шостої цієї статті, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Так, пунктом 13 вказаного Порядку визначено, що лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Натомість, в пункті 8 Порядку мова йде про те, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Тобто із вказаного слідує, що дійсно при підтвердженні у водія транспортного засобу стану алкогольного сп`яніння за результатами проведеного лікарем в закладі охорони здоров`я огляду наявність свідків при складанні протоколу про адміністративного правопорушення не є обов`язковим.
Однак, враховуючи позицію ОСОБА_1 , який в скарзі зазначає про неналежний спосіб фіксації «здійснення огляду», беручи до уваги, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить самого моменту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, залучення таких свідків в даному випадку для складання протоколу не свідчить про незаконність проведеного огляду.
Крім того, апелянт наголошує на неналежному способу фіксації здійснення огляду, не заперечуючи при цьому результати такого огляду.
У доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових поясненнях ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції про те, що він вживав алкогольні напої (горілку).
Також ОСОБА_1 зазначає про те, що направлення водія для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров`я без попереднього огляду на місці зупинки чи пропозиції пройти такий огляд на місці зупинки свідчить про допущення поліцейським порушень, однак, враховуючи, що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд в закладі охорони здоров`я, за результатами якого у нього було підтверджено стан алкогольного сп`яніння, вказані доводи не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, який, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладаючи на нього адміністративне стягнення мотивував свій висновок щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало