ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 лютого 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/277/22	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Полякова Максима Олександровича, ОСОБА_2  про визнання протиправними дій, визнання протиправним та завідомо неправдивими листів та акту, визнання протиправним висновку акту, визнання акту нікчемним, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, - 
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати протиправними дії державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Полякова Максима Олександровича та ОСОБА_2 щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за наслідком якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №391-ДК/349/АП/09/01/- 21 від 09.07.2021;
- визнати протиправними та завідомо неправдивими лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 31-15-0 63-7895/2-21 від 30.11.2021  і Акт №391-ДК/349/АП/09/01/-21 від 09.07.2021 в частині правомірності володіння земельною ділянкою № 58 на підставі права власності на будинок АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправними висновок акту №391-ДК/349/АП/09/01-21 про відсутність порушень законодавства, за які передбачена відповідальність.
- визнати протиправним лист Головного управління Дерожгеокадастру в Одеській області №31-15-0 63-7895/2-21 від 30.11.2021 в частині висновку про відсутність порушень законодавства, за які передбачена відповідальність;
- визнати акт №391-ДК/349/АП/09/01/-21 таким, що складений з          порушенням 
Закону, а тому нікчемним;
- визнати протиправним та скасувати акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, №391-ДК 349/АП/09/01/-21;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області провести повторну перевірку дотримання вимог земельного законадавства суб`єктом господарювання - ОСОБА_3 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , щодо використання вказаної земельної ділянки;
- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди та судовий збір в розмірі 992,40 грн., витрати на послуги банку;
- витребувати від Держгеокадастру наказ від 05.07.2021 № 391-ДК та припис від 31.08.2021 № 391-ДК/0058Пр/03/01/-21;
- залучити до справи антикорупційні органи.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року   позовну заяву     повернуто позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводами апеляційної скарги зазначено, що лише одна вимога з 10 підлягає розгляду за іншим судочинством, а тому, на думку апелянта, відмовляти у розгляді всіх вимог є протиправним. 
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові).
Згідно з ч.2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в  пунктах 3,  6,  7,  11,  14,  26  частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з аналізу змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що підстави даного позову є  різними. Предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами. При цьому, для з`ясування правомірності вимог до кожного з відповідачів, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин.
Позивач, серед іншого заявляє вимоги про визнання нікчемним акту №391-ДК/349/АП/09/01/-21.
Згідно ч.1    ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України     суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що спір в частині вимог щодо визнання нікчемним акту №391-ДК/349/АП/09/01/-21 не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а стосується цивільно-правових відносин і має вирішуватись судом за правилами    Цивільного процесуального кодексу України, а тому, приймаючи до уваги порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 4        ст. 169 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 124 Конституції України  юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.1, п.2, п. 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених  статтями 160,  161  цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому  статтею 171  цього Кодексу.
Відповідно до п.1, п. 6 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень  статті 172  цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Відповідно до ч.6 ст. 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що одна з позовних вимог, а саме - визнання нікчемним акту не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і має вирішуватись судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених  статтями 160,  161  цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Проте, вказана позовна заява не була залишена без руху для усунення недоліків, а одразу повністю була повернута позивачу у відповідності до п.6 ч.4 ст. 169 КАС України, відповідно до якої позовна заява повертається позивачеві, якщо: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень  статті 172  цього Кодексу).  
Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначеною нормою ст. 169 КАС України визначено застереження для її застосування, а саме крім випадків, в яких є підстави для застосування положень  статті 172  КАС України, яка встановлює  об`єднання і роз`єднання позовів.
Відповідно до ч.6 ст. 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
З огляду на вищезазначене, встановивши, що позовна вимога про визнання нікчемним акту № 391-ДК/349/АП/09/01/-21 не належить до юрисдикції адміністративного суду, суд з власної ініціативи мав можливість роз`єднати позовні вимоги, роз`яснивши до юрисдикції якого суду належить вказана позовна вимога.
При цьому, в порушення ч.6 ст. 172 КАС України суд першої інстанції повністю повернув позовну заяву позивачу.
Відповідно до ч. 3  ст. 312 КАС України  у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 1  ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1  ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи та порушено норми процесуального права, які призвели до необґрунтованого прийняття судового рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись  ст. ст. 294, 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                   О.А. Шевчук
Суддя:                                                                                                                       А.В. Бойко
          Суддя:                                                                                                                       А.Г. Федусик