ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 388/950/21(2-а/388/14/2021)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О. 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області       
на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області   від 19.10.2021  року, (суддя суду першої інстанції Степанов С.В.), прийняту в м. Долинська, в адміністративній справі   за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови ,- 
ВСТАНОВИВ:
           29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення  у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №901808 винесену 20.06.2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції СПД №1 (смт. Утимівка) Долинського району ВП КРУП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Білик І.В. при визнання винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 10 чт. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..
          Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, за яке може бути накладене адміністративне стягнення в розмірі 850 грн.
          Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від19.10.2021 року  адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення  у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №901808 винесену 2006.2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції СПД №1 (смт. Утимівка) Долинського району ВП КРУП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Білик І.В. при визнання винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 10 чт. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. 
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем у даній справі повинен бути орган, уповноважений на розгляд відповідної справи про адміністративне правопорушення. Також, відповідач вказав, що матеріали адміністративного правопорушення знаходяться у відділі поліції СПД №1 (смт. Утимівка) Долинського району ВП КРУП ГУНП в Кіровоградській області, а не в ГУПН у Кіровоградській області. Крім того, відповідач зазначає, що приймаючи оскаржувану постанови інспектор поліції діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.06.2021р. інспектором сектору реагування патрульної поліції СПД № 1 (смт. Устинівка) Долинського ВП КРУП ГУНП в Кіровоградській області Білик Іваном Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 901808    від 20.06.2021 року та накладено адміністративне стягнення за ч.10  ст. 121 КУпАП, ч.5  ст.121 КУпАП, ч.1  ст.126 КУпАП, ч.2  ст.122 КУпАП  в розмірі 850,00 гривень.
Зі змісто постанови встановлено, що позивач 20.06.2021 року о 10.30 годині по вулиці Макаренка в місті Долинська Кіровоградської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_1 порушив правила перевезення дітей - ч.10  ст.121 КУпАП, порушив правила користування пасками безпеки - ч.5  ст.121 КУпАП, відсутність полісу (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - ч.1  ст.126 КУпАП, порушив правила користування зовнішніми світловими та попереджувальними сигналами - ч.2  ст. 122 КУпАП.
          Не погодившись з постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
                Відповідно до  ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно  ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 даного кодексу, а також накладати адміністративні стягнення.
Відповідальність за невиконання вимог щодо користування пасками безпеки передбачена ч. 5  ст. 122 КУпАП, відповідачльність за відсутність полісу (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена ч.1  ст.126 КУпАП, відповідальніать за порушення правил користування зовнішніми світловими та попереджувальними сигналами визначена ч.2  ст. 122 КУпАП, відповідальність за порушення правил перевезення дітей визначені ч. 10. ст. 121 КУпАП.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Відповідно до  ст.. 268 КУпАП  справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1  ст.122 КУпАП, розглядаються за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до  ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів перелік яких визначений  ст.251 КУпАП.
У відповідності до  ст.. 252 КУпАП  посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.
Відповідно до приписів  ст.. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Отже, для умов притягнення особи до адміністративної відповідальності з`ясуванню підлягає насамперед факт вчинення адміністративного правопорушення, який може бути встановлений не інакше як на підставі належних та допустимих    доказів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами  ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
                    Як видно із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог  перевезення дітей, користування пасками безпеки, відсутність страхового полісу, правил користування світловими показчиками.
                    При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.
                    Суд враховує, що приписами ч. 2  ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність прийнятого ним рішення.
                    Між тим, як видно з матеріалів справи, відповідач в порушення вимог ч.    2  ст. 77 КАС України, не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення. Відповідачем не надано до суду першої інстанції відзову на адміністративний позов, у строк наданий судом апеляційної інстанції відповідачем не було надано відзову на апеляційну скаргу, тобто не надано жодних заперечень проти доводів адміністративного позову та апеляційної скарги позивача.
                    Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних                доказів правопорушення не надав, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути визнана обґрунтованою.
                    Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи не містяться, а відповідачем    до суду не надано, доказів підтвердження                 порушення позивачем вимог    ПДР, що послугували притягненню позивача до адміністративної відповідальності.                
          Доводи відповідача з приводу того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення знаходяться у відповідному відділі поліції, а не в ГУНП у Кіровоградській області, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не позбавлений можливості отримати в установленому законом порядку матеріали справи про адміністративне правопорушення  від відповідного територіального підрозділу ГУНП та подати до суду докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення якщо такі наявні.
          Також, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області з приводу неналежності відповідача у данійці справі з огляду на те, що відповідно до ст. 222 КУпАП співробітник поліції приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення діє від імені органу, уповноваженого на розгляд відповідної справи. В даному випадку інспектор поліції інспектором сектору реагування патрульної поліції СПД № 1 (смт. Устинівка) Долинського ВП КРУП ГУНП в Кіровоградській області діяв від імені органу, уповноваженого на розгляд справи про адміністративне правопорушення  Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області. 
          З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим, відсутні підстави для зміни або скасування рішення суду.
          Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
          Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області   від 19.10.2021  року в адміністративній справі №388/950/21 (2а/388/14/2021) – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай