Дата документу 01.02.2022 Справа № 331/5138/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №331/5138/21        Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/386/22        Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року        м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:        Полякова О.З.,
суддів:        Кухаря С.В.
       Крилової О.В.
при секретарі: Бабенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг на надання інформації,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг на надання інформації.
В обґрунтування своїх вимог  ОСОБА_1 зазначав, що 11 червня 2021 року він звернувся до АТ «Альфа-Банк» з заявою про надання інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за кредитним договором № 06П192-К від 05 вересня 2006 року та надання належним чином завіреної копії документу, яким визначено розмір плати, що сплачена ПАТ «Альфа-Банк» за відступлення права вимоги від АКБ «УКРСОЦБАНК» з метою розглянути можливість проведення реструктуризації своїх боргових зобов`язань з метою подальшої реструктуризації заборгованості.
Проте, АТ «Альфа-Банк» в порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування» відмовив у наданні запитуваної інформації, чим порушив права ОСОБА_1 .
Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 , просив суд визнати незаконною бездіяльність АТ «Альфа-Банк», котра полягає у відмові надати позивачу інформацію здійснення платежів за кредитним договором № 06П192-К від 05 вересня 2006 року, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу та розміру плати, яка сплачена АТ «Альфа Банк» за відступлення права вимоги за кредитним договором № 06П192-К від 05 вересня 2006 року, зобов`язати відповідача надати вказану інформацію. 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, в якій з огляду на те, що АТ «Альфа-Банк» порушивши право на надання інформації, порушив тим самим право на можливість проведення реструктуризації заборгованості, доповнив позовні вимоги та просив суд також: 
-зобов`язати АТ «Альфа-Банк», у разі надання інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу та розміру плати, яка сплачена АТ «Альфа-Банк» за відступлення права вимоги за кредитним договором №06П192-К від 05 вересня 2006 року, реструктурувати суму боргу, встановлену рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року (справа № 331/7253/16-ц), згідно Закону України «Про споживче кредитування»;
-зобов`язати АТ «Альфа-Банк», у разі не надання інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформації про призначення кожного здійсненого платежу та розміру плати, яка сплачена АТ «Альфа-Банк» за відступлення права вимоги за кредитним договором №06П192-К від 05 вересня 2006 року, реструктурувати суму боргу, встановлену рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року (справа № 331/7253/16-ц), згідно вимог Закону України «Про споживче кредитування» шляхом зменшення розміру боргу на суму перевищення від розміру плати, сплаченої АТ «Альфа-Банк» за відступлення права вимоги від ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 06П192-К від 05 вересня 2006 року.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021 року позов задоволено частково. 
Визнано незаконною бездіяльність АТ «Альфа-Банк» котра полягає у відмові надати ОСОБА_1 інформацію про історію здійснення платежів за кредитних договором №06П192-К від 05 вересня 2006 року, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу.
Зобов`язано АТ «Альфа-Банк» надати ОСОБА_1 інформацію про історію здійснення платежів за кредитним договором №06П192-К від 05 вересня 2006 року, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням АТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021 року, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на думку апелянта, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясував обставини справи, що мають важливе значення для правильного вирішення спору та не надано належної оцінки наданим доказам та обставинам справи в сукупності. Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що відступлення прав вимоги за кредитним договором не відбувалось, відбулась виключно реорганізація юридичної особи шляхом приєднання. Передавальний акт від 15.10.2109 сам по собі не є правочином, він фактично засвідчує лише факт правонаступництва всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, до АТ «Альфа – Банк» згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.202019. Суд не звернув уваги і на те, що матеріали справи містять повний перелік документів, які підтверджують факт ліквідації АТ «Укрсоцбанк» та реорганізацію Банку шляхом приєднання до АТ «Альфа – Банк». Таким чином, апелянт вважає, що жодних прав ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банк» не порушив, а відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволені позову.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Інші учасники справи своїм правом передбаченим статтею 360 ЦПК України не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надали, проте це не є перешкодою в її розгляді за наявними матеріалами справи.
В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечувала, підтримала доводи відзиву на апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволені апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.
Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 05 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №06П192-К, відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 27 000 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних.
05 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку було надано нерухоме майно : двокімнатну квартиру, загальною площею 52,65 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року справі № 331/7253/16-ц позов задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь AT «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 818,99 доларів США, що на дату вчинення розрахунку заборгованості станом на 19 вересня 2016 року складає 494 632,47 грн..
Постановою Верховного Суду від 10.06.2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 та позову ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення, відмовлено публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, визнано припиненою поруку ОСОБА_3 за договором поруки, укладеним 05 вересня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».
Рішення суду до теперішнього часу не виконане.
11 червня 2021 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про надання інформації про історію здійснення платежів, у тому числі інформації про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за кредитним договором № 06П192-К від 05 вересня 2006 року та надання належним чином завіреної копії документу, яким визначено розмір плати, що сплачена ПАТ “АЛЬФА-БАНК” за відступлення права вимоги від АКБ «УКРСОЦБАНК» з метою розглянути можливість проведення реструктуризації своїх боргових зобов`язань.
У відповідь АТ “АЛЬФА-БАНК” надіслав листа (вих. №56513-34-66 від 01.07.2021 року), в якому, посилаючись на невідповідність заяви Позивача від 11.06.2021 року (вих. №2021/06/11- 1) вимогам Закону України “ Про споживче кредитування ”, відмовив у наданні запитуваної інформації.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконною бездіяльності АТ “АЛЬФА-БАНК”, котра полягає у відмові надати ОСОБА_1 інформацію про історію здійснення платежів за кредитних договором № 06П192-К від 05.09.2006 року, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу та зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 зазначену інформацію, суд першої інстанції виходив з того, що не надавши належну відповідь на заяву, АТ “АЛЬФА-БАНК” порушив законне право Позивача на отримання інформації та право скористатись встановленим законодавцем правовим механізмом реструктуризації заборгованості, а також статтю 5 Закону України “ Про інформацію ”.
Судова колегія погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке:
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 як на одну із підстав звернення послався на те,що ненадання Банком запитуваної ним інформації порушує його право скористатись встановленим законодавцем правовим механізмом реструктуризації заборгованості.
Отже, правовідносини, які склались між сторонами по справі регулюються нормами Закону України “ Про інформацію ”, Закону України “ Про споживче кредитування ”.
Так, відповідно до внесених цим законом змін до Закону У країни “ Про споживче кредитування (далі - Закон), зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, що відповідають, зазначеним в ньому, критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника “за відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації ”.
Також, після внесених законом змін, згідно п. 7 п-п. 16 розділу IV “ Прикінцеві та перехідні положення Закону України “ Про споживче кредитування ”, “ кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги; кредитор, до якого перейшли права кредитодавця внаслідок відступлення права вимоги, зобов`язаний надати позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на його вимогу (не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги) належним чином завірену таким кредитором копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги ”.
Згідно п. 7 п-п. п. 10 розділу IV Закону встановлюється, що у випадку заміни кредитора внаслідок відступлення йому права вимоги, якщо він з причини ненадання йому кредитодавцем всієї інформації про історію здійснення платежів, не здійснив обчислення наявної станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, відступлені за договором грошові зобов`язання позичальника перед таким поточним кредитором зменшується на суму їх перевищення від розміру плати, сплаченої поточним кредитором за відступлення такого права вимоги.
Відповідно до норм статті 5   Закону України “Про інформацію” кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використовування поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав свобод законних інтересів.        
Таким чином, аналіз викладених вище норм права свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що ненадання затребуваної ОСОБА_1 інформації порушила його право на отримання інформації та право скористатись встановленим законодавцем правовим механізмом реструктуризації заборгованості.
Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та вже були предметом розгляду.
В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021 не оскаржувало ся , тому апеляційним судом не переглядалось.
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим, апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк»  підлягає залишенню без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021  року  - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» – залишити без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021 року у цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 09 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: