УХВАЛА

05 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 932/3849/21
адміністративне провадження № К/9901/48230/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року
та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради   про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із   неусуненням недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2021 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі  від 22 вересня 2021 року, а саме - несплатою судового збору.
Не погоджуючись із ухвалами судів попередніх інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. 
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у    пунктах 3,    4,    12,    13,    17,    20    частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 3 частини 1 статті 294 КАС України передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачу.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року.
Згідно приписів статті 328 КАС України особа може звернутись до суду касаційної інстанції зі скаргою на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.
Таким чином, оскаржувана позивачем ухвала суду першої інстанції не була переглянута судом апеляційної інстанції, а тому в силу частини 2 статті 13, частини 2 статті 328 КАС України не підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням вищенаведеного правового регулювання, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року, оскільки вона не підлягає касаційному оскарженню.
Окрім того, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що позивачу було повернуто апеляційну скаргу на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Частиною п`ятою статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.  
Відповідно до приписів статті 298 КАС України у випадку оформлення апеляційної скарги з порушенням вимог, встановлених  статтею 296  цього Кодексу, до такої скарги застосовуються положення  статті 169  цього Кодексу.
Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року апеляційна скарга повернута апелянту у зв`язку із неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 22 вересня 2021 року, а саме - несплатою судового збору. 
У відповідності до частини 1 статті 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної та касаційної скарг на судові рішення.
Згідно з підпунктом 5) пунктом 3 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється у таких розмірах: за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", передбачено, що вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, правильно застосував норми процесуального права (стаття 169, 298 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
У касаційній скарзі позивач не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги, а також не надає доказів щодо звільнення його від сплати судового збору, а також, щодо неможливості усунення недоліків апеляційної скарги у строк.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                              В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                   О. Р. Радишевська

                                                                                                                             С. А. Уханенко