ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

23 грудня 2021 року 	м.Суми	

Справа №591/5361/21 
Номер провадження 22-ц/816/1909/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,
відповідачі – Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_1 ,
третя особа – Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Матішинця Василя Васильовича 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року про забезпечення позову, у складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у  м. Суми,
                                                   в с т а н о в и в :
У липні 2021 року ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулося з позовом до до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_1 , третя особа – АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», про визнання недійсними електронних торгів та витребування майна з чужого незаконного володіння.
12 жовтня 2021 року з метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спеціалізовану техніку – автокран 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , зареєстрований 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 , шляхом складання органами примусового виконання рішень постанови про опис та арешт рухомого майна. Арештовану спеціалізовану техніку – автокран 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , зареєстрований 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 передати на зберігання ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».
Вказувало, що спірний автокран було відчужено відповідачами під час розгляду Господарським судом Сумської області справи № 930/382/21 про визнання права власності ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на спірний автокран, про що було відомо ДВС та ДП «СЕТАМ», а ОСОБА_1 , як покупець цього майна, мала можливість отримати інформацію про права третіх осіб на відчуження автокрану. На цей час належний позивачу автокран зареєстрований за ОСОБА_1 , яка з метою уникнення наслідків задоволення цього позову (витребування майна на користь ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання») може відчужити його на власний розсуд, розібрати на деталі чи взагалі знищити. Невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року заяву ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про забезпечення позову задоволено частково.
Накладено заборону на відчуження спеціалізованої техніки – автокрану 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , зареєстрованого 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 , до ухвалення остаточного рішення по справі.
В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Матішинець В.В., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано жодних доказів про вчинення відповідачем, яка обізнана про звернення товариства до суду, будь-яких дій, спрямованих на відчуження автокрану, що виключає існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вказує, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Зазначає, що при застосуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не перевірив наявність у позивача документа, що засвідчує право власності на вказане спірне майно та хто саме є власником такого майна на момент звернення до суду з позовом та заявою про забезпечення позову, оскільки лише власник майна може пред`явити позов про його про його захист.   
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу  V  ЦПК України.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Шершак-Гукової А.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції в частині накладення заборони на відчуження спеціалізованої техніки – автокрану 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , зареєстрованого 09 липня 2021 року за ОСОБА_1 , до ухвалення остаточного рішення по справі мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна на користь третіх осіб, що призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.
Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Зі змісту позовних вимог убачається, що предметом спору між сторонами є визнання недійсними електронних торгів, оформлених протоколом ДП «СЕТАМ» від 19 травня 2021 року № 539288, з продажу ОСОБА_1 належної на праві власності ТОВ  «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» спеціалізованої техніки – автокрану 10-20т-С, КС-3577 на базі МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1993 року випуску, шасі № НОМЕР_2 та витребування вказаного майна з чужого незаконного володіння.
Суд першої інстанції, застосовуючи вказаний вид забезпечення позову, взяв до уваги характер спору та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою запобігання негативних наслідків у вигляді можливого невиконання або утруднення виконання рішення суду у майбутньому.  
Накладення заборони на відчуження спірного автокрану є співмірним заходом забезпечення позову у відношенні із заявленими позовними вимогами, оскільки ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» доводить належність йому на праві власності зазначеної спеціалізованої техніки.
Таким чином, вид забезпечення позову, про який просив позивач та, який був застосований судом, відповідає заявленим позовним вимогам. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження права власності товариства на спірне майно не є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову, оскільки саме належність ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» майна, реалізованого органом ДВС та ДП «СЕТАМ», а не боржнику у виконавчому провадженні № 57084810 – АТ «Сумське НВО», доводить позивач.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 – 384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд
                                                    п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Матішинця Василя Васильовича залишити без задоволення.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий -                                                                                 О.Ю. Кононенко 

Судді:                                                                                               О.І. Собина

                                                                                                          Т.А. Левченко