УХВАЛА

22 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/8832/20
адміністративне провадження № К/9901/44781/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року
у справі №380/8832/20
за позовом ОСОБА_1 
до голови Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області 
про скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
УСТАНОВИВ:
19 жовтня 2020 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до голови Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови Дрогобицької міської ради від 04 вересня 2020 року №697к «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновлення позивача на посаді головного спеціаліста сектору прес-служби організаційного відділу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з 05 вересня 2020 року; стягнення з виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 вересня 2020 року по день поновлення на роботі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м. Дрогобича ОСОБА_2 № 697к від 04 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектору прес-служби організаційного відділу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста сектору прес-служби організаційного відділу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з 10 вересня 2020 року. Постановлено стягнути з виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 вересня 2020 року по 08 червня 2021 року включно у розмірі 152285,64 грн. Рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 24562,20 грн допущено до негайного виконання.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня    2021 року у справі № 380/8832/20  скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.
На зазначену постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу/
Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням міського голови м. Дрогобича від 04 вересня 2020 року №697к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади головного спеціаліста сектору прес-служби організаційного відділу виконкому Дрогобицької міської ради відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), за угодою сторін, 09 вересня 2020 року. Підстава звільнення: заява ОСОБА_1 .
Отже, позивач займала посаду в органах місцевого самоврядування, яка відноситься до шостої категорії та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції». 
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що у касаційній скарзі порушено питання, яке має виняткове значення для скаржника.
Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник жодних обґрунтувань не наводить.
Справа яка має виняткове значення для її учасника, може бути виокремлена із загальних правил розгляду адміністративних справ Верховним Судом, якщо виявлено після апеляційного розгляду справи неоднакове застосування судома апеляційної інстанції одного й того ж положення закону.
Встановлення в КАС України виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи та гарантувати особі права на остаточне та обов`язкове судове рішення.
Також касаційна скарга не містить і доводів щодо порушення судами попередніх інстанцій питань факту і права згідно з чинним законодавством України, Конвенції, визначення яких вимагає розгляду справи по суті щодо неспроможності держави дотримуватися своїх позитивних зобов`язань в частині регулювання певного виду діяльності, яка має шкідливі наслідки для заявника, а також досягає такого серйозного рівня, що призводить до суттєвого перешкоджання здатності заявника користуватися своїми правами, існувала давно, була добре відома органам влади та має триваючий характер.
Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, також може бути зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).
Разом з тим, необхідно звернути увагу на позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі пункту 3 (а) статті 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки судом не встановлені та заявником не зазначено обставини, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України, Верховний Суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі №380/8832/20 за позовом ОСОБА_1 до голови Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова О.А. Губська  А. В. Жук