Ухвала
Іменем України
 
20 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 758/1869/19
провадження № 61-20276ск21    
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 
25 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавловської Ірини Олексіївни, про визнання незаконною і скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна, припинення права приватної власності на приєднану частину приміщення, 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції 
у м. Києві в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гавловської І. О., про визнання незаконною і скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна, припинення права приватної власності на приєднану частину приміщення залишено без розгляду на підставі частини тринадцятої статті 187 ЦПК України.
Ухвала мотивована тим, що копії доказів не посвідчені належним чином 
у відповідності до пункту 5.27 Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003». Окрім того, позивач змінив вимоги за позовом після подання ним уточненої позовної заяви у зв`язку із ухвалою суду щодо залишення позовної заяви без руху, проте у відповідності із частиною третьою статті 49 ЦПК України з відповідною письмовою заявою про зміну предмету позову не звертався.
ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій він просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 серпня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційний суд виходив із того, що не засвідчення доказу належним чином, 
а також уточнення позовних вимог не є підставою для залишення позовної заяви без руху, а може мати інші процесуальні наслідки. 
11 грудня 2021 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, у якій просить постанову апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити 
в силі.  
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно скасував ухвалу суду першої інстанції, оскільки позивачем подано докази до суду першої інстанції без належного посвідчення і позивач не виконав належним чином ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху. Також апеляційним судом безпідставно поновлено ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження, оскільки відповідну заяву скаржник не подавав.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (стаття 4 ЦПК України).
Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
У частинах першій, другій статті 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина п`ята статті 177 ЦПК України).
У частинах першій і другій статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Порядок подання та засвідчення доказів визначено статтею 95 ЦПК України, зокрема якою передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або 
в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено 
в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.
Отже, питання подання доказів є правом учасників справи, від реалізації якого залежить висновки суду щодо їх допустимості, а також про доведеність чи недоведеність вимог та заперечень учасників справи (стаття 78, 81 ЦПК України). 
Апеляційний суд встановив, що в лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким: визнати незаконними дії 
ОСОБА_1 щодо набуття одноособово права власності на приміщення горища загальною площею 47,55 кв. м., у будинку АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського округу Гавловської І. О. про визнання декларації про готовність об`єкта нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 85,65 кв. м, житлова площа 42,1 кв. м до експлуатації, серія та номер: КВ142171603131, виданої 09 червня 2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація); технічного паспорта б/н, виданого ФОП ОСОБА_4 23 травня 2017 року; визнати недійсними відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1156288080000 площею 85,65 кв. м, запис про який здійснений на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КВ 142171603131, виданої 09 червня 2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація); технічного паспорта б/н, виданого ФОП  ОСОБА_4 23 травня 2017 року; скасувати запис про право власності індексний номер 18721799 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно в частині права власності 
ОСОБА_1 на допоміжне приміщення співвласників будинку - частину горища загальною площею 47,55 кв.м у будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження 
і призначено підготовче засідання.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху, підставами для чого суд вказав, що позивачем 
у встановленому законом порядку не підтверджено своїм підписом відповідності копій документів, які долучені до позову, а також не підтверджено наявності 
у позивача оригіналів документів, які долучено до позову.
На виконання зазначеної ухвали 30 червня 2021 року позивачем подано нову редакцію позовної заяви та додані до неї документами, що посвідчені написом "згідно з оригіналом" та особистим підписом. В тексті позовної заяви також вказав інформацію щодо наявності оригіналів письмових доказів.
Одночасно в поданій позовній заяві у прохальній частині вимог у пункті 4 після слів " ОСОБА_5 " додав слова "або іншого реєстратора". Також уточнив пункт 2 позову, який не є окремою позовною вимогою.
Ухвалою від 02 липня 2021 року, з урахуванням ухвали від 26 липня 2021 року щодо виправлення описки, суд визнав підстави, за яких позовна заява була залишена без руху, усунутими, та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні на 06 серпня 2021 року.
06 серпня 2021 року Подільським районним судом міста Києва постановлена оскаржена ухвала.
З урахуванням наведеного апеляційний суд зробив правильний висновок, що 
у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без руху, 
а в подальшому ? залишення позову без розгляду.
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо безпідставного поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційний суд встановив, що ОСОБА_3 25 серпня 2021 року надіслано апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 серпня 2021 року, то за таких обставин і враховуючи положення частини третьої статті 124 ЦПК України відповідний процесуальний строк не пропущений. 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, 
№ 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE 
v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року у справі 
№ 758/1869/19. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                      Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат