ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/22532/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/73/22 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Вароди П.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 454 грн.
       Згідно даної постанови, 01 грудня 2021 року о 11 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. Бродівській-Гріга,2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 605» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510, (повірка до 12.04.2021р.) та огляду в медичному закладі КНП ТОМЦСНЗ ТОР відмовився в категоричній формі. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.12.2021р. серії ААБ №258472 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що автомобіль був припаркованим.
       Зазначає про необхідність допиту свідка ОСОБА_2 , що здійснював керування транспортним засобом перед приїздом працівників поліції.
       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Відповідно до ч.5 ст.294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.
       Частиною 6 цієї статті передбачено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
       В даному випадку, враховуючи, що усі учасники судового розгляду були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи, а саме на 11.03.2022 року, про що свідчить наявна у справі розписка від 18.02.2022 року, а також беручи до уваги те, що до суду не надходило від них жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлень про наявність поважних причин неявки в судове засідання, відсутність учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.
       Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП розглянута без його участі.         
       Про вказану постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 23.12.2021 року.
       З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
       Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
       Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №258472 від 01.12.2021 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.
        Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків. 
       Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску. 
       Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.
       Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено та вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і його права, передбачені статтею 268 КУпАП.
       При цьому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмові пояснення яких наявні у матеріалах справи, що були очевидцями події та викликали працівників поліції.
       Крім того, в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює на АЗС куди під`їхав ОСОБА_1 , поведінка якого викликала у нього підозру, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння про що він повідомив свого напарника ОСОБА_3 .. Далі автомобіль ОСОБА_1 його напарники відігнали в сторону з черги, а останнього відвели та посадили на лавку, так як він був нетверезий та викликали працівників поліції і ті вже надалі здійснювали необхідну процедуру для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Свідок також зазначив, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 , який під`їхав на автозаправну станцію та інших осіб, які б могли керувати автомобілем на той момент там не було.
       Аналогічні покази суду дав свідок ОСОБА_3 та зазначив, що його покликав його напарник ОСОБА_4 та повідомив про те, що під`їхав водій на заправку який перебуває у сильному алкогольному сп`янінні. У зв`язку із цим він та ще інші хлопці спочатку відкотили, а потім припаркували на узбіччі автомобіль, яким приїхав ОСОБА_1 , а його самого хлопці попід руки відвели та посадили на лавку, оскільки самостійно він не міг нормально йти, а далі викликали працівників поліції. Разом із ОСОБА_1 інших осіб у автомобілі не було, за кермом був саме ОСОБА_1 і лише пізніше, після приїзду вже працівників поліції на АЗС, під`їхали іншим автомобілем знайомі останнього.
       Таким чином, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Що стосується призначеного стягнення  ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
       Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду — без змін. 
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :        
       Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Вароди П.Б. про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити.        
       Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Вароді П.Б. строк на апеляційне оскарження.        
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Вароди П.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2021  року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП — без змін. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя