УХВАЛА
Іменем України
 
21 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 755/3501/21
провадження № 61-21461ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заінтересована особа - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила визнати бездіяльність Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яке є правонаступником Прилуцького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, в частині невжиття передбачених статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження № 39792094 та подальших вчинених процесуальних дій (накладення арешту на майно, звернення стягнення на заробітну плату), 
що призвело до порушення її прав, передбачених вказаним Законом; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2013 року № 39792094, винесену Прилуцьким міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області та провести інші дії, у зв`язку з її скасуванням; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника 
та оголошення заборони на його відчуження від 07 грудня 2016 року 
у виконавчому провадженні № 39792094, винесену заступником начальника Прилуцького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області Власенко І. В. та провести інші дії, у зв`язку з її скасуванням; визнати протиправною 
та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 листопада 2020 року у виконавчому провадженні № 39792094 винесену державним виконавцем Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шибіко Є. М. та провести інші дії, у зв`язку 
з її скасуванням.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року, 
в задоволенні скарги відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року ухвалу суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову про залишення без розгляду скарги.
 
28 грудня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду 
м. Києва від 09 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 26 жовтня 2021 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 
25 листопада 2021 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 18 січня 2022 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги 
до 18 лютого 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання документа на підтвердження сплати судового збору.
 
У встановлений суддею строк ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, 
а саме - квитанцію від 26 січня 2022 року на суму 454,00 грн.
 
У відкритті касаційного провадження на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року необхідно відмовити, оскільки вона вже скасована постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, 
а отже перегляду в касаційному порядку не підлягає.
 
Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано 26 листопада 2021 року 
на електронну пошту. Також зазначає, що повний текст вказаного судового рішення у Єдиному державному реєстрі опубліковано лише 28 листопада 
2021 року.
 
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
 
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
З матеріалів касаційного провадження та оскаржуваної постанови апеляційного суду убачається, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2012 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 29 травня 2006 року та договором-2 до договору про надання споживчого кредиту 
в розмірі 75 344,24 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07 липня 2011 року становить 600 343,55 грн та судові витрати по справі.
 
Вказане заочне рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.
 
27 лютого 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист №2-4536/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь 
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №10-7QR/05-200И від 29 травня 2006 року та договором-2 до договору про надання споживчого кредиту від 29 липня 2006 року в розмірі 
75 344,24 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07 липня 2011 року становить 600 343,55 грн.
 
У виконавчому листі зазначено місце проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
 
03 квітня 2013 року головним державним виконавцем ВДВС Прилуцького МУЮ Бишко І. С. відкрито виконавче провадження № 39792094.
 
Копія постанови про відкриття виконавчого провадження 03 квітня 2013 року направлена ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому листі. 
 
10 квітня 2013 року головним державним виконавцем Бишко І. С. винесено постанову про арешт майна боржника та заборону його відчуження. Копія постанови 10 квітня 2013 року направлена на адресу ОСОБА_1 
 
07 грудня 2016 року заступником начальника Прилуцького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області Власенко І. В. винесено постанову про арешт майна боржника.
 
23 квітня 2019 року старший державний виконавець Прилуцького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області Москальова О. М. звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області із поданням про розшук боржника. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2019 року оголошено розшук ОСОБА_1 
 
24 вересня 2019 року Прилуцький ВП ГУНП повідомив ДВС м. Прилуки про встановлення місця проживання боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Постановою державного виконавця Прилуцького міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шибіко Є. М. від 30 листопада 2020 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копія постанови направлена державним виконавцем боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому листі.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи інтереси.
 
Згідно з пунктом а частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
 
Частиною другою статті 449 ЦПК України встановлено, що пропущений 
з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
 
Як встановлено судом апеляційної інстанції, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про вручення ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 квітня 2013 року, про накладення арешту на майно боржника від 07 грудня 2016 року, про звернення стягнення 
на заробітну плату, пенсію, стипендії та інші доходи боржника від 30 листопада 2020 року, оскільки направлялися державним виконавцем за адресою, вказаною у виконавчому листі, як місце проживання боржника.
 
Також судом встановлено, що відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , 
з 04 березня 2009 року вона зареєстрована у АДРЕСА_3 
 
Також встановлено судом та не заперечується ОСОБА_1 про вищезазначені постанови та відкрите виконавче провадження вона дізналася 28 грудня 
2020 року.
 
Відповідно до відбитку штемпелю «Укрпошта», скаргу до суду ОСОБА_1 подала 15 лютого 2021 року. 
 
Враховуючи наведене, обґрунтованим є висновок апеляційного суду про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, оскільки скаргу подано 
з порушенням встановленого статтею 449 ЦПК України десятиденного строку 
та недоведеності наявності підстав для поновлення цього строку. 
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою тавідмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваної постанови апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, 
а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Ураховуючи наведене, судове рішення ухваленоз дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосування норм права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування 
чи тлумачення.
 
Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва 
від 09 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії 
та бездіяльність Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Суми), заінтересована особа - Акціонерне товариство «УкрСиббанк».
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  ОСОБА_1 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                       В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська