ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/1741/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
        за участю представника відповідача – Люта О.В.,
      розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги   ОСОБА_1 та Криворізької міської ради 
          на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року (головуючий суддя Турлакова Н.В.)
          в адміністративній справі №160/1741/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача  Криворізької міської ради  про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту в частині,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 04.02.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Криворізької міської ради, просив:
- визнати протиправними та нечинними окремі положення Регламенту Криворізької міської ради затвердженого рішенням Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання від 17.12.2020 № 1, зокрема:
- слова «міським головою» у частині першій статті 19;
- частину четверту та п`яту статті 19;
- частину третю статті 20;
- слова «ставити питання на голосування «пакетом» за номерами в порядку денному, що визначається процедурним рішенням ради» у частині другій статті 32;
- частину третю статті 32;
- слова «при цьому від кожної депутатської фракції з одного питання, що розглядається, може бути виступ одного депутата не більше 3 хвилин» у статті 33;
- статтю 43;
- слова «за погодженням із секретарем ради» у першому реченні частини 1 статті 54;
- слова «у тому числі» у частині першій статті 55;
- слова «не пізніше 24 годин до пленарного засідання» у частині п`ятій статті 57;
- слова «за пропозицією міського голови» у частині другій статті 62;
- п`яте речення статті 68;
- слова «міської або районних організацій політичних партій, від яких він обраний» у другому реченні частини другої статті 73;
- слова «депутатськими фракціями» у першому реченні частини третьої статті 73;
- слова «депутат повинен використовувати право невідкладного прийому в разі, якщо такий прийом зумовлений нагальними та особливо важливими справами, він має тривати оперативно та не завдавати невиправданих утручань у роботу службової чи посадової особи» у статті 76;
- частину третю статті 87;
- друге речення статті 96;
- слова «видалення із сесійної зали до кінця пленарного засідання; - позбавлення права на продовження виступу та відключення мікрофона; - позбавлення депутата права виступу на одному пленарному засіданні, а при повторному порушенні - до п`яти» у частині першій статті 100.
В обґрунтування позову, позивач зазначає, що 17.12.2020 на першій сесії Криворізької міської ради VIII скликання було прийнято рішення Криворізької міської ради від 17.12.2020 №1 «Про затвердження Регламенту Криворізької міської ради». Спірні положення рішення Відповідача є нормативно-правовим актом, а тому не можуть суперечити  Конституції  та законам України, встановлювати будь-який режим допуску до сесій ради, відмінний від передбаченого законом. Позивач зазначає, що окремі положення Регламенту є протиправними, не відповідають вимогам законів України, мають дискримінаційний характер, порушують його права як депутата міської ради, не дають повноцінну можливість виражати і захищати інтереси територіальної громади міста Кривого Рогу, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування на пленарних засіданнях міської ради, значно обмежують повноту його прав депутата міської ради, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності міської ради. Отже, прийняттям Регламенту відповідач погіршив умови для ефективного здійснення мною, як депутатом Криворізької міської ради моїх повноважень, не створив відповідних умов, необхідних для ефективного здійснення мною депутатських повноважень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року позовні вимоги задоволені частково.
Визнано протиправними та нечинними окремі положення Регламенту Криворізької міської ради затвердженого рішенням Криворізької міської ради VIII скликання 17.12.2020 № 1, зокрема:
- друге речення частини четвертої статті 19, а саме: "Кількість присутніх обмежується кількістю місць, відведених для представників міської територіальної громади.";
- частину третю статті 87, а саме: "Організація діяльності депутатських фракцій у раді покладається на міського голову".
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Зобов`язати Криворізьку міську раду у відповідності до вимог  статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України  невідкладно після набрання судовим рішенням законної сили здійснити публікацію резолютивної частини рішення суду про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту в частині у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької міської ради на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач та відповідач подали апеляційні скарги.
Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову.
Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що Регламент Криворізької міської ради затверджений рішенням Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання від 17.12.2020 № 1 прийнятий в межах дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування, врегулювання порядку допуску осіб до сесії міськради є складовою порядку організації роботи сесії. Регламент у чинній редакції підтриманий переважною більшістю депутатів ради, що є критерієм його обґрунтованості та законності, адже рада - це колегіальний орган, де кожен депутат вільно здійснює волевиявлення стосовно того чи іншого питання, а в даному випадку - щодо Регламенту, за нормами якого, власне, їм самим доведеться керуватися та організовувати свою діяльність. Оскаржувані положення Регламенту не стосуються особисто прав чи інтересів позивача, а здійснення представництва інтересів громадян - членів територіальної громади в суді не віднесено до його повноважень. Відповідач зазначає, що позивач не довів факт реального порушення його прав, а позов обмежується виключно загальними формулюваннями та зводиться до охорони прав та інтересів від порушення в майбутньому, що є неприйнятним в контексті завдань судочинства та слугує підставою для відмови в позові.
Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що окремі положення Регламенту є протиправними, не відповідають вимогам законів України, мають дискримінаційний характер, порушують його права як депутата міської ради, не дають повноцінну можливість виражати і захищати інтереси територіальної громади міста Кривого Рогу, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування на пленарних засіданнях міської ради, значно обмежують повноту його прав депутата міської ради, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності міської ради. Просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову скасувати та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги відповідача підтримала. Просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог скасувати та відмовити в задоволенні позову. Проти апеляційної скарги позивача заперечила.
Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
          Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2020 Криворізька міська виборча комісія Криворізького району Дніпропетровської області зареєструвала ОСОБА_1 депутатом Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області обраним на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року в єдиному багатомандатному виборчому окрузі від Криворізької міської організації політичної партії «Сила людей».
Згідно п.1 Постанови Криворізької міської територіальної виборчої комісії Криворізького району Дніпропетровської області №211 від 10.12.2020р., вирішено скликати першу сесію Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання 17 грудня 2020 року о 10.00 у сесійній залі Криворізької міської ради за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький район, м.Кривий Ріг, пл.Молодіжна, буд.1, І поверх.
Проінформувати депутатів Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області про дату, час та місце проведення першої сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання (п.3 Постанови).
17.12.2020 відбулось пленарне засідання І сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання на якому позивачем складено присягу та набуто повноваження депутата Криворізької міської ради.
За змістом протоколу пленарного засідання І сесії Криворізької міської ради VIII скликання від 17.12.2020 року (початок засідання о 10 год. 00 хв. - закінчення засідання о 12 год. 30 хв.), зазначено наступне:
«Далі на пленарному засіданні головував міський голова Павлов К.Ю., який подякував за участь в урочистій частині сесії депутатам, запрошеним та оголосив технічну перерву до 20 хвилин для підготовки та надання депутатам матеріалів І сесії міської ради.
Під час перерви, депутатам міської ради було надано матеріали І сесії міської ради на паперовому носії.
Після перерви при проведенні контрольної реєстрації за допомогою системи інформаційного забезпечення «Рада - Кривий Ріг» у сесійній залі зареєстровано 53 депутати міської ради Результати реєстрації депутатів додаються.
Міський голова запропонував визначитись щодо порядку роботи пленарного засідання І сесії міської ради, а саме: 
- затвердити Регламент міської ради; 
- ухвалити рішення щодо постійних комісій; 
- організаційні питання, у тому числі - часткове внесення змін до складу виконкому міської ради, а остаточну структуру виконкому, у тому числі призначення заступників міського голови та затвердження складу виконкому з урахуванням затверджених заступників - розглянути після новорічних свят; 
- обрання секретаря міської ради. 
Результати голосування: за  30, проти  0, утримались  1, не голосували  23, всього  54. Пропозицію прийнято.
Також затверджено регламент роботи пленарного засідання І сесії Криворізької міської ради, та затверджено порядок денний пленарного засідання І сесії міської ради (результати голосування: за  33, проти  1, утримались  0, не голосували  20, всього  54).
Доповідав міський голова.
На пленарному засіданні І сесії Криворізької міської ради VIII скликання 17.12.2020 року були прийняті наступні рішення: 
Рішення Криворізької міської ради від 17.12.2020 року № 1 «Про затвердження регламенту Криворізької міської ради» (за  33, проти  1, не голосували  20, всього  54); 
Рішення Криворізької міської ради від 17-12.2020 року № 2 «Про постійні комісії Криворізької міської ради» (за  45, проти  0, не голосували  9, всього  54); 
Рішення Криворізької міської ради від 17.12.2020 року № 3 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2015 року №19 «Про створення виконавчого комітету Криворізької міської ради та затвердження його складу» (за  33, проти  0, не голосували  21, всього  54); 
Рішення Криворізької міської ради від 17.12.2020 року № 4 «Про ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, умов оплати праці міського голови» (за  33, проти  0, утримались  1, не голосували  22, всього  54); 
Рішення Криворізької міської ради від 17.12.2020 року № 5 «Про обрання секретаря Криворізької міської ради та введення його до складу виконавчого комітету» (за  44, проти  0, утримались  0, не голосували  7, всього  51).
Згідно з роздрукованих результатів поіменного голосування, копії яких наявні в матеріалах справи, за вказане вище рішення позивач не голосував.
Таким чином, рішенням Криворізької міської ради від 17.12.2020 № 1 затверджено Регламент Криворізької міської ради (далі - Регламент), дотримання якого є обов`язковим для міського голови, секретаря ради, депутатських груп і фракцій, депутатів і виконавчих органів ради (ст.8 Регламенту).
Позивач вважає, що оскаржувані частини Регламенту є протиправними.
Суд першої інстанції позов задовольнив частково 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України,  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  від 21.05.1997 р. №280/97-ВР, Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  від 11.07.2002 № 93-IV. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до  статті 34 Конституції України  кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.
Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Відповідно до  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 3  статті 140 Конституції України  передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до положень  ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності  Конституції  чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
Відповідно до  Конституції України  систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає  Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР.
Згідно  ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах  Конституції  і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) визначено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.
Згідно ч.1  ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) , система місцевого самоврядування включає: 
- територіальну громаду; 
- сільську, селищну, міську раду; 
- сільського, селищного, міського голову; 
- виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;
- старосту; 
- районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені  Конституцією України, цим та іншими законами. (ч. 1  ст. 10 ЗУ №280/97-ВР)
Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. 
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. (ст. 11 ЗУ № 280/97-ВР)
Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. (ч.1, 3  ст. 12 ЗУ № 280/97-ВР).
Частиною 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені  Конституцією  і законами України, та керуються у своїй діяльності  Конституцією  і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Статтею 25 Закону № №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені  Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону № №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження регламенту ради.
Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. 
Правовий статус сесії рад визначено  статтею 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР).
Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. 
Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. (ч. 1 статті 46).
Першу сесію новообраної районної у місті, районної, обласної ради скликає відповідна територіальна виборча комісія не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради у кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до  статті 45 цього Закону. (ч. 3 статті 46).
Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради. (ч. 10 статті 46).
Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог  Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". (ч. 13 статті 46).
Згідно із ч. 14  ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) передбачено, що не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради.
Частиною 15 статті 46 визначено, що до прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.
Згідно із частинами 1-3  ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (№280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16  частини 1 статті  26, пунктами 1,  29  і  31  частини 1 статті  43  та статтями  55,  56  цього  Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. 
Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до  Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. 
Позивач зазначає, що оскаржувані частини Регламенту мають наступний зміст:
- ч.1 ст.19. На пленарних засіданнях ради можуть бути присутніми народні депутати України, депутати Дніпропетровської обласної, Криворізької районної рад, особи, запрошені для участі в роботі сесії міським головою.
- ч.ч.4, 5 ст.19. Заяви громадян на присутність на пленарному засіданні подаються до закінчення робочого дня, що передує пленарному засіданню, у разі наявності вільних місць  безпосередньо перед пленарним засіданням. Кількість присутніх обмежується кількістю місць, відведених для представників міської територіальної громади.
Умовою для допуску на пленарне засідання є пред`явлення особою документа, що посвідчує особу або підтверджує її спеціальний статус.
- ч.3 ст.20. Як виняток, у разі виникнення потреби ухвалення термінового рішення, завізованого в установленому порядку, дозволяється вносити пропозиції щодо розгляду питань безпосередньо на пленарному засіданні до затвердження порядку денного.
- ч.2 ст.32. Для організації ходу пленарного засідання головуючий має право: ставити питання на голосування «пакетом» за номерами в порядку денному, що визначається процедурним рішенням ради.
- ч.3 ст.32. У разі порушення депутатом депутатської етики, виступу не з питань порядку денного, застосування нецензурних висловів, прояву явної неповаги до головуючого, депутатів ради, головуючий має право відключити мікрофон і припинити виступ такого депутата. Головуючий має право поставити на голосування питання про позбавлення права виступу протягом усього засідання депутата, який порушує депутатську етику й Регламент. Головуючий має право поставити на голосування питання заборони депутату права виступу на одному пленарному засіданні, а при повторному порушенні  до п`яти. З метою виконання цих норм Регламенту уповноважені особи, у тому числі працівники Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія», представники правоохоронних органів, мають право забезпечити примусове видалення із зали таких депутатів та інших присутніх осіб.
- ст.33. Час, що надається для доповіді, співдоповіді, заключного слова, обговорення, виступів з процедурних питань, визначається радою при цьому орієнтовно надається: 
- для доповіді з основного питання  за проханням доповідача, але не більше 15 хвилин; 
- для співдоповіді з основного питання  до 10 хвилин; - для заключного слова  до 5 хвилин; 
- виступаючим при обговоренні питань  до 3 хвилин. При цьому від кожної депутатської фракції з одного питання, що розглядається, може бути виступ одного депутата не більше 3 хвилин; - для виступів у розділі «Різне»  до 1 хвилини. Для виступів у розділі «Різне» надається 15 хвилин всім депутатам ради. Після спливу 15 хвилин з моменту початку виступів депутатів у розділі «Різне», головуючий має право завершити виступи депутатів і вимкнути мікрофони.
- ст.43. Головуючий на засіданні може відмовити ініціатору пропозиції чи поправки поставити на голосування запропонований ним текст, якщо він сформульований нечітко або не стосується обговорюваного питання, суперечить раніше ухваленому рішенню, повторює зміст відхиленого радою тексту чи не належить до повноважень ради.
- ч.5 ст.54. Депутат має право ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах та з протоколами сесій ради за погодженням із секретарем ради.
- ч.1 ст.55. У разі неможливості проводити сесію в приміщеннях ради, у тому числі в умовах установлення карантину через епідемію, пандемію, сесії ради можуть проводитися дистанційно в режимі онлайн за допомогою програмного продукту.
- ч.1 ст.57. Розпорядження міського голови про скликання сесії ради в дистанційному режимі із зазначенням порядку денного та порядку відкритого доступу до відеозапису трансляції доводиться до відома депутатів і населення не пізніше 24 годин до пленарного засідання. Розпорядження розміщується на офіційному вебсайті з одночасним направленням депутатам на електронні адреси разом з проєктами порядку денного та рішень ради.
- ч.2 ст.62. Постійні комісії ради, їх кількісний і персональний склад за пропозицією міського голови створюються радою та затверджуються її рішенням на строк її повноважень.
- ст.68. Виконавчий комітет утворюється радою на строк її повноважень. Кількісний склад виконавчого комітету визначається радою. Персональний склад затверджується радою за пропозицією міського голови. До складу виконавчого комітету не можуть входити депутати ради, крім секретаря ради. Рада затверджує Положення про виконавчий комітет Криворізької міської ради.
- ч.2 ст.73. Не рідше одного разу на місяць депутат здійснює прийом виборців. Прийом здійснюється депутатом у приміщеннях міської або районних організацій політичних партій, від яких він обраний.
- ч.3 ст.73. Дні, часи та місце прийому депутатів визначаються депутатами, депутатськими фракціями. Графік прийому депутатів розміщується на офіційному вебсайті.
- ст.76. Для реалізації повноважень депутат має право:….. - на невідкладний прийом з питань депутатської діяльності посадовими особами місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, судів, будь-якою службовою особою підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на території відповідної ради. Здійснюючи таке право, депутат повинен пред`явити посвідчення та повідомити про намір зустрічі. Депутат повинен використовувати право невідкладного прийому в разі, якщо такий прийом зумовлений нагальними та особливо важливими справами, він має тривати оперативно та не завдавати невиправданих утручань у роботу службової чи посадової особи
- ч.3 ст.87. Організація діяльності депутатських фракцій у раді покладається на міського голову.
- ст.96. Якщо депутат своєю поведінкою заважає проведенню засідання ради, головуючий попереджає його й закликає до порядку. Після повторного попередження протягом засідання головуючий ставить на голосування питання залишення депутатом зали до кінця пленарного засідання. Рішення ухвалюється без обговорення більшістю голосів депутатів, присутніх на засіданні.
- ч.1 ст.100. Рада, а також головуючий може ужити один із заходів впливу до депутата, який порушив правила етики:
- зауваження;
- видалення із сесійної зали до кінця пленарного засідання;
- позбавлення права на продовження виступу та відключення мікрофона;
- позбавлення депутата права виступу на одному пленарному засіданні, а при повторному порушенні  до п`яти.
В листі Управління організаційно-протокольної роботи Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 06.05.2021р. (т.2 а.с.112) зазначено, що на ім`я міського голови від депутата міської ради   ОСОБА_1 11.01.2021 надійшов лист відносно персонального складу постійних комісій міської ради. Депутату надано відповідь від 13.01.2021 №8/33/263 про те, що підготовлено відповідний проєкт рішення міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2020 №2 «Про постійні комісії Криворізької міської ради», в якому враховано пропозиції ОСОБА_1 . Проект рішення міської ради було винесено на розгляд ІІІ сесії міської ради. На пленарному засіданні, яке відбулося 27.01.2021 проект рішення не підтримано депутатами міської ради.
11.01.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Криворізького міського голови із пропозицією вх.№153/8, в якій зазначив, що відповідно до статей 62 Глава 13 Регламенту Криворізької міської ради, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 17.12.2020 року № 1, запропонував виключити його з постійної комісії Криворізької міської ради з питань підприємництва, та включити до персонального складу постійної комісії Криворізької міської ради з питань планування бюджету, економіки та регуляторної політики.
За результатами розгляду вказаної пропозиції, листом від 13.01.2021р. повідомлено відповідача, що підготовлено проект рішення міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2020 №2 «Про постійні комісії Криворізької міської ради». Проект рішення міської ради буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради.
У п.1 вказаного проекту рішення Криворізької міської ради, копія якого наявна в матеріалах справи (т.2 а.с. 115) зазначено, що міська рада вирішила, унести до рішення міської ради від 17.12.2020 №2 «Про постійні комісії Криворізької міської ради» такі зміни: вивести з персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради з питань підприємництва депутата міської ради ОСОБА_1 (п.п.1.1.2 п.1.1 п.1); увести до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради з питань: планування бюджету, економіки та регуляторної політики депутата міської ради ОСОБА_1 (п.п.1.2.1 п.1.2 п.1).
В пояснювальній записці до вказаного проекту рішення зазначено, що ураховуючи пропозиції голови Криворізької міської організації політичної партії «Сила Людей» Чухна К.О. відносно персонального складу постійних комісій міської ради відповідним проектом рішення внесено зміни до складів постійних комісій міської ради з питань планування бюджету, економіки та регуляторної політики; комунального господарства, транспорту та зв`язку; земельних відносин, містобудування, комунальної власності міста.
Під час розгляду справи, судом досліджено:
- зміст оскаржуваного Регламенту, у т.ч. пунктів які оскаржуються; 
- Витяг зі Статуту територіальної громади м. Кривого Рогу затвердженого рішенням міської ради від 22.11.2017 № 2197 та зареєстрованого Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області 07.12.2017; 
- Витяг з протоколу пленарного засідання І сесії Криворізької міської ради 17.12.2020; 
- Результати поіменних реєстрацій та голосувань на пленарному засіданні І сесії Криворізької міської ради 17.12.2020; 
- Витяг з протоколу пленарного засідання II сесії Криворізької міської ради 23.12.2020; 
- Витяг із Стенограми пленарного засідання II сесії Криворізької міської ради 23.12.2020; 
- Результат поіменних реєстрацій та голосувань на пленарному засіданні II сесії Криворізької міської ради 23.12.2020, а також судом було досліджено стенограма пленарного засідання І сесії Криворізької міської ради VIII скликання, та відеозапис пленарного засідання І сесії Криворізької міської ради VIII скликання, яке відбулося 17.12.2020р.
Слід взяти до уваги, що Преамбулою  Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  від 11.07.2002 № 93-IV (ЗУ № 93-IV) визначено, що цей Закон відповідно до  Конституції України,  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших законів України визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.
Статтею 1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  (ЗУ № 93-IV)  визначено, що статус депутата місцевої ради визначається  Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Статтею 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  (ЗУ №93-IV)  передбачено, що депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.
Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Депутат місцевої ради, який не входить до складу відповідного органу ради, може брати участь у його роботі з правом дорадчого голосу.
Депутат місцевої ради має право:
1) обирати і бути обраним до органів відповідної ради;
2) офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах;
3) пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами;
4) вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті;
5) вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю;
6) вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них;
7) висловлюватися щодо персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур посадових осіб, які обираються, призначаються або затверджуються радою;
8) порушувати питання про недовіру сільському, селищному, міському голові, розпуск органів, утворених радою, та звільнення посадових осіб місцевого самоврядування;
9) брати участь у дебатах, звертатися із запитами, ставити запитання доповідачам, співдоповідачам, головуючому на засіданні;
10) вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території;
11) порушувати в раді та її органах питання про необхідність перевірки роботи підзвітних та підконтрольних раді органів, підприємств, установ, організацій;
12) виступати з обґрунтуванням своїх пропозицій та з мотивів голосування, давати довідки;
13) ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах чи протоколах засідань ради та її органів до їх опублікування;
14) оголошувати на засіданнях ради та її органів тексти звернень, заяв, пропозицій громадян або їх об`єднань, якщо вони мають суспільне значення;
15) об`єднуватися з іншими депутатами місцевої ради в депутатські групи, фракції, які діють відповідно до регламенту ради.
3. Депутат місцевої ради може передати головуючому тексти свого невиголошеного виступу, пропозицій і зауважень з обговорюваного питання для включення до протоколу засідання ради або її органу, в якому він бере участь.
4. Порядок реалізації зазначених прав депутатів місцевих рад визначається цим Законом, іншими законами України, які регулюють діяльність місцевих рад та їх органів, а також регламентом відповідної ради.
Відповідно до частин 1, 2, 3  статті 30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених  Конституцією  та законами України.
Місцеві ради та їх органи забезпечують необхідні умови для ефективного здійснення депутатами місцевих рад їх повноважень.
Рада та її органи сприяють депутатам місцевих рад в їх діяльності шляхом створення відповідних умов, забезпечення депутатів документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами, необхідними для ефективного здійснення депутатських повноважень. організовують вивчення депутатами місцевих рад законодавства, досвіду роботи рад.
Матеріалами справи підтверджується, що Милобог Юрій Валерійович є депутатом Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області обраним на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року в єдиному багатомандатному виборчому окрузі від Криворізької міської організації політичної партії «Сила людей», що підтверджується посвідченням №18 від 17.12.2020р.
17.12.2020 року Криворізькою міською радою Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання прийнято рішення №1 «Про затвердження регламенту Криворізької міської ради».
Щодо доводів відповідача з посиланням на відсутність порушеного права та законного інтересу позивача, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Стаття 264 КАС України  визначає особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень
Так, згідно ч.1  ст.264 КАС України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:
1) законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою  статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим;
2) законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2  ст.264 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
Згідно п.п.18-19 ч.1  ст.19 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк
У  рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009  (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті  19, статті  144 Конституції України, статті  25, частини чотирнадцятої статті  46, частин першої, десятої статті  59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України, проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані  Конституцією України  та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.
У свою чергу внутрішньоорганізаційними є акти, які приймаються з метою організації та впорядкування роботи суб`єктів владних повноважень, тобто це акти, які стосуються кадрових питань, а також інші акти у тому разі, якщо вони обмежуються внутрішньою організацією роботи суб`єкта владних повноважень та відповідних посадових осіб.
При цьому з огляду на зміст оскаржуваного рішення у справі, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Криворізької міської ради, як органу місцевого самоврядування, а саме рішення  «Про затвердження регламенту Криворізької міської ради» у т.ч. окремі його положення (частини, статті) є нормативно-правовим актом локального значення.
Таким чином, враховуючи конструкцію спеціальної норми ч.2  ст.264 КАС України, в частині наявності права оскаржити нормативно-правовий акт, як у особи, щодо якої його застосовано, а також у особи, яка є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт, відповідно спеціальним є і спосіб доведеності наявності порушеного права та законного інтересу позивача.
Щодо визнання протиправними та нечинними слів «міським головою», зазначених у частині 1 статті 19 Регламенту, слід зазначити наступне.
Згідно п.п.2, 6 ч.1  ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»  дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Відповідно до ч.2  ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»  форми дискримінації з боку державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, юридичних осіб публічного та приватного права, а також фізичних осіб, визначені  статтею 5 цього Закону, забороняються.
Статтею 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  визначено «Заборона дискримінації», користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції  про помилковість твердження позивача, що ч.1 ст.19 Регламенту монополізує можливість здійснення запрошення фізичних осіб на присутність під час пленарного засідання міської ради лише міським головою, оскільки вказана норма Регламенту лише виокремлює чотири категорії осіб зі спеціальним статусом, які можуть запрошені та перебувати на пленарному засіданні, а саме: «На пленарних засіданнях ради можуть бути присутніми:
- народні депутати України,
- депутати Дніпропетровської обласної,
- Криворізької районної ради,
- особи, запрошені для участі в роботі сесії міським головою.
При цьому, слід звернути увагу, що вказаною нормою Регламенту не порушуються права ні позивача, як депутата, запрошувати будь-яких осіб на пленарні засідання, ні права таких осіб бути присутніми на засіданнях.
Так, ч.5 ст.19 Регламенту передбачено, що умовою для допуску на пленарне засідання є пред`явлення особою документа, що посвідчує особу (тобто для будь-яких осіб) або підтверджує її спеціальний статус (тобто особи, які виокремлені ч.1 ст.19 Регламенту).
Разом з тим, інші частини ст.19 Регламенту регулюють порядок та умови перебування на пленарному засіданні будь-яких інших осіб.
Згідно ч.2 ст.19 Регламенту, на засідання ради або постійних комісій можуть бути запрошені представники місцевих органів державної влади, районних у місті рад, політичних партій, громадських, релігійних організацій, підприємств, установ, організацій міста.
При цьому вказана норма Регламенту, не встановлює обмеження, ким саме можуть бути запрошені вказані особи.
Таким чином, відсутність в частині 1 статті 19 Регламенту вказівки на можливість депутатів запрошувати осіб для участі в роботі сесії, жодним чином не перешкоджає зацікавленим особам самостійно реалізувати відповідне право участі на пленарному засідання ради у порядку, визначеному законом та Регламентом, шляхом подання відповідної заяви.
Щодо позовних вимог в частині протиправності (незаконності) частин 4 та 5 статті 19 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно ч.4 ст.19 Регламенту, заяви громадян на присутність на пленарному засіданні подаються до закінчення робочого дня, що передує пленарному засіданню, у разі наявності вільних місць  безпосередньо перед пленарним засіданням. Кількість присутніх обмежується кількістю місць, відведених для представників міської територіальної громади.
Відповідно до ч.5 ст.19 Регламенту, умовою для допуску на пленарне засідання є пред`явлення особою документа, що посвідчує особу або підтверджує її спеціальний статус.
Позивач вважає, що вказаними нормами Регламенту, порушуються права громадян на доступ до публічної інформації в розумінні п. 4 ч. 1  ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»  зокрема в частині подання заявок щодо присутності на пленарному засіданні сесії міської ради, проте суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі твердження слід оцінити критично.
Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. З  Закону України «Про доступ до публічної інформації»  право на доступ до публічної інформації гарантується доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством.
Засідання міської ради, це форма діяльності органу місцевого самоврядування, відповідно особи, які присутні на сесії повинні дотримуватися порядку її проведення.
Вказана норма Регламенту в частині подання заяви та пред`явлення документа, що посвідчує особу лише визначає процедуру та порядок участі осіб, які бажають перебувати на пленарному засіданні з метою виключення можливості безконтрольного переміщення осіб та недопущенням вчинення такими особами протиправної поведінки. При  цьому, зазначена в ч.ч.4, 5 ст.19 Регламенту процедура допуску громадян до участі на пленарне засідання, не перешкоджає та не обмежує права громадян бути присутніми на засіданнях міської ради.
В позовній заяві позивач посилається на ст. 8 чинної редакції Статуту територіальної громади м. Кривого Рогу затвердженої рішенням міської ради від 22.11.2017 № 2197 та зареєстрованого Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області 07.12.2017, яка встановлює, що члени територіальної громади реалізують право на участь у місцевому самоврядуванні як безпосередньо, так і через відповідні органи місцевого самоврядування.
Разом з тим, суд звертає увагу, що Розділ VIII Статуту регулює «Відкритість і прозорість у діяльності органів і посадових осіб місцевого самоврядування».
Статтею 44 Розділу VIII Статуту визначено, що право членів територіальної громади на доступ до інформації гарантується шляхом її надання за запитами, оприлюднення на офіційному веб-сайті Криворізької міської ради та її виконавчого комітету, офіційних веб-сайтах виконкомів районних у місті рад, веб-сайтах інших органів і посадових осіб місцевого самоврядування, якщо такі створені, та в засобах масової інформації.
Разом з тим, в другому реченні частини 4 статті 19 Регламенту, зазначено, що: "Кількість присутніх обмежується кількістю місць, відведених для представників міської територіальної громади."
Відповідно до  ст. 38 Конституції України, громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.
Згідно зі  ст. 64 Конституції України  конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених  Конституцією України.
Статтею 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.
Будь-які обмеження права громадян України на участь у місцевому самоврядуванні залежно від їх раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території, за мовними чи іншими ознаками забороняються.
Згідно ч.ч.1, 4  ст.10 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені  Конституцією України, цим та іншими законами.
Порядок формування та організація діяльності рад визначаються  Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.
Відповідно до ч.1  ст.46 вказаного Закону, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Згідно ч.ч.15, 17  ст.46 вказаного Закону, порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог  Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.
Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до  Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Статтею 3 Регламенту Криворізької міської ради затвердженого рішенням Криворізької міської ради VIII скликання 17.12.2020 № 1 встановлено, що засідання ради, постійних комісій ради є відкритими та гласними, окрім випадків, установлених статтею 4 Регламенту. Засідання тимчасових контрольних комісій ради можуть проводитися також у закритому режимі.
Водночас, другим реченням частини 4 статті 19 Регламенту встановлено, що кількість присутніх обмежується кількістю місць, відведених для представників міської територіальної громади.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, вказаною нормою Регламенту встановлено порядок допуску до сесій ради, відмінний від установленого законом, оскільки запроваджено певні обмеження доступу до сесій, умови пропуску до зали засідань.
Водночас, згідно з положеннями частини другої статті  1  та пункту 4 частини 1 статті  3 Закону України «Про доступ до публічної інформації»  публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством.
Обмеження доступу до засідань колегіальних органів місцевого самоврядування, з врахуванням приписів  статті 64 Конституції України, можливе лише у випадках передбачених  Законами України «Про правовий режим надзвичайного стану»  (стаття 18) та «Про правовий режим воєнного стану» (стаття 8), якими допускається обмеження прав громадян на  перебування у громадських місцях з метою усунення реальної загрози безпеці громадян або конституційному ладові.
Законодавством не передбачено можливість обмеження права бути присутнім  на пленарному засіданні у зв`язку з відсутністю вільних місць, не встановлено порядок пріоритетності права тих чи інших осіб на присутність на пленарному засіданні ради.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 31.01.2020 по справі №461/2034/17.
Відповідно до ч. 5  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, погодившись із доводами позивача про протиправність другого речення частини 2 статті 19 Регламенту Криворізької міської ради затвердженого рішенням Криворізької міської ради VIII скликання від 17.12.2020 № 1 а саме: "Кількість присутніх обмежується кількістю місць, відведених для представників міської територіальної громади.", оскільки вказаним реченням порушуються права громадян на доступ до публічної інформації відповідно до  Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Щодо позовних вимог в частині протиправності ч.3 ст.20 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 3 статті 20 Регламенту встановлено, що як виняток, у разі виникнення потреби ухвалення термінового рішення, завізованого в установленому порядку, дозволяється вносити пропозиції щодо розгляду питань безпосередньо на пленарному засіданні до затвердження порядку денного.
Даною нормою Регламенту регулюються виняткові випадки, зумовлені потребою ухвалення термінового рішення, що обґрунтовує відхилення від загального правила, у тому числі щодо строків оприлюднення проектів цих рішень за 10 робочих днів до дати їх розгляду згідно ч.3  ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Закон України «Про доступ до публічної інформації»  визнає допустимим відхилення від загального правила, зокрема, частиною 2  статті 15 названого Закону  встановлено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа.
Згідно ч.11  ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до  Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому  Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.
Таким чином, допустимим є оприлюднення інформації (нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийнятих розпорядником, проектів рішень, що підлягають обговоренню, інформації про нормативно-правові засади діяльності), аж до п`яти робочих днів з дня затвердження документа.
Виходячи з системного аналізу норм діючого законодавства, частина 3 статті 20 Регламенту не може вважатися такою, що суперечить ч.11  ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  та  ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», чи такою, що обмежує права позивача.
Стосовно позовних вимог в частині протиправності слів: «ставити питання на голосування «пакетом» за номерами в порядку денному, що визначається процедурним рішенням ради» у частині 2 статті 32 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
В абз.4 ч.2 ст.32 Регламенту зазначено, що для організації ходу пленарного засідання головуючий має право: ставити питання на голосування «пакетом» за номерами в порядку денному, що визначається процедурним рішенням ради.
Згідно ч.1  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих ради», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.
Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос. Депутат місцевої ради, який не входить до складу відповідного органу ради, може брати участь у його роботі з правом дорадчого голосу.
При цьому, ч.ч.2-3  ст.19 вказаного Закону  визначено, що депутат місцевої ради має право, зокрема:
- вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них;
- виступати з обґрунтуванням своїх пропозицій та з мотивів голосування, давати довідки;
Депутат місцевої ради може передати головуючому тексти свого невиголошеного виступу, пропозицій і зауважень з обговорюваного питання для включення до протоколу засідання ради або її органу, в якому він бере участь.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що у випадку виникнення заперечень у депутата по певному голосуванню за «пакет» рішень, це не перешкоджає йому скористатися правами встановленими ч.2  ст.19 вказаного Закону  та заявити про таку не згоду, висловити свої зауваження та пропозиції.
Таким чином, відсутні підстави для погодження з твердженням позивача про те, що ця норма Регламенту позбавляє права депутата ухвального голосу з усіх питань та проектів рішень ради.
Відносно позовних вимог в частині протиправності частини 3 статті 32 Регламенту, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.2, 7, 8, 19  ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  сільський, селищний, міський голова (серед іншого): 
2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 
7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 
8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; 
19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.
Згідно ч.3 ст.32 Регламенту, у разі порушення депутатом депутатської етики, виступу не з питань порядку денного, застосування нецензурних висловів, прояву явної неповаги до головуючого, депутатів ради, головуючий має право відключити мікрофон і припинити виступ такого депутата. 
Головуючий має право поставити на голосування питання про позбавлення права виступу протягом усього засідання депутата, який порушує депутатську етику й Регламент. 
Головуючий має право поставити на голосування питання заборони депутату права виступу на одному пленарному засіданні, а при повторному порушенні  до п`яти. З метою виконання цих норм Регламенту уповноважені особи, у тому числі працівники Комунального підприємства «Криворізька муніципальна гвардія», представники правоохоронних органів, мають право забезпечити примусове видалення із зали таких депутатів та інших присутніх осіб.
За приписами  статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих ради»  депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, зокрема, керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад. 
Регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.
Згідно ч.2  ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.
При цьому, положення частини 1 статті 32 Регламенту покладають на головуючого на пленарному засіданні ради обов`язок щодо дотримання та вжиття заходів із забезпечення порядку в залі засідання ради.
Отже, положення даної норми регламентують настання наслідків за порушення депутатської поведінки, що має легітимну мету підтримання порядку й дисципліни під час засідання, убезпечення як головуючого, так і самих депутатів ради від прояву явної неповаги з боку інших депутатів.
Таким чином, встановлення регламентом ради інших (додаткових) правил депутатської етики та заходів впливу прямо передбачено ч.2  ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про законність та обґрунтованість положень частини 3 статті 32 Регламенту.
Стосовно позовних вимог в частині протиправності слів «при цьому від кожної депутатської фракції з одного питання, що розглядається, може бути виступ одного депутата не більше 3 хвилин» у статті 33 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
В абз.5 ст.33 Регламенту зазначено, що час, що надається для доповіді, співдоповіді, заключного слова, обговорення, виступів з процедурних питань, визначається радою при цьому орієнтовно надається: 
- виступаючим при обговоренні питань  до 3 хвилин. 
При цьому від кожної депутатської фракції з одного питання, що розглядається, може бути виступ одного депутата не більше 3 хвилин.
Позивач посилається на те, що зазначена норма Регламенту в частині слів «при цьому від кожної депутатської фракції з одного питання, що розглядається, може бути виступ одного депутата не більше З хвилин» встановлює обмеження прав депутата місцевої ради брати участь за своїм бажанням у дебатах з усіх питань порядку денного пленарного засідання міської ради, ставити на пленарному засіданні ради запитання всім доповідачам, співдоповідачам, головуючому, проте суд не погоджується з таким твердженням позивача, з огляду на таке.
Згідно ч.ч.2, 7  ст.27 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутати сільських та селищних рад на основі єдності поглядів або партійного членства можуть об`єднуватися у депутатські фракції місцевих рад. До складу депутатських фракцій можуть входити також позапартійні депутати сільської та селищної ради, які підтримують політичну спрямованість фракцій.
Інші питання створення та діяльності депутатських фракцій визначаються регламентом місцевої ради.
Статтею 28 вказаного Закону  передбачено, що депутатські групи, фракції мають право, зокрема, на гарантований виступ свого представника на пленарному засіданні ради з кожного питання порядку денного сесії ради.
Статтею 90 Регламенту визначено, що депутатські фракції, групи мають право на, зокрема, гарантований виступ свого представника на пленарному засіданні ради з кожного питання порядку денного пленарного засідання
Отже вказаною нормою Регламенту регулюється надання права, рівних можливостей і гарантій фракційним та позафракційним народним депутатам України щодо участі в обговоренні питань на пленарному засіданні міської ради, щодо виступів на пленарному засіданні, тощо, при цьому, позивач в позовній заяві зазначає, що дійсно, депутатська фракція може реалізовувати право виступ свого представника, який має консолідовану думку (позицію) фракції.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, зазначена норма Регламенту не суперечить вимогам п.15 ч.2  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  і не встановлює обмеження законних прав позивача, як депутата міської ради, оскільки визначає лише тривалість виступу та не позбавляє його право на виступ, і як від імені фракції, і як, на виступ особисто зі своєю думкою (позицією).
Відносно позовних вимог в частині протиправності статті 43 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно статті 43 Регламенту головуючий на засіданні може відмовити ініціатору пропозиції чи поправки поставити на голосування запропонований ним текст, якщо він сформульований нечітко або не стосується обговорюваного питання, суперечить раніше ухваленому рішенню, повторює зміст відхиленого радою тексту чи не належить до повноважень ради.
Відповідно до п.8 ч.4  ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.
Згідно п.6 ч.2  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради має право вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них
Відповідно до статті 32 Регламенту головуючий на пленарному засіданні ради, у тому числі, організовує розгляд питань та проектів рішень.
У розділі ІІ Методичних рекомендацій з підготовки та оформлення проектів нормативно-правових актів та дотримання правил нормопроектувальної техніки, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів №140 від 05.05.2011р. зазначено, що загальні методичні рекомендації щодо підготовки наказів та інших нормативно-правових актів наводяться в розділі II Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого  наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 N 34/5.
Відповідно до вимог нормопроектувальної техніки нормативно-правовий акт: 
- повинен розроблятися з урахуванням його галузевої належності, відповідати за обсягом регламентації визначеному в ньому предмета правового регулювання; 
- повинен бути чітким, конкретним і зрозумілим; 
- не повинен дублювати приписів інших нормативно-правових актів; 
- не повинен містити суперечливих нормативних приписів.
Таким чином, за загальними вимогами нормативно-правовий акт повинен бути чітким, конкретним і зрозумілим; не повинен дублювати приписів інших нормативно-правових актів; не повинен містити суперечливих нормативних приписів.
У відповідності до вимог, що встановлюються до управлінських документів, текст управлінського документа повинен бути чітким, конкретним, лаконічним, інформативним та відповідати орфографічним, лексичним, морфологічним, синтаксичним, стилістичним, пунктуаційним нормам. Текст документа повинен стосуватися того питання, яке сформульоване в заголовку до тексту, чітко відображати причину й мету створення документа, розкривати суть конкретної справи, містити аргументовані докази, висновки, пропозиції (розділ 8 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені  наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5).
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, спірна стаття Регламенту направлена лише на забезпечення належної організації процесу нормотворення, що включає чітке і належне формулювання актів ради, та дисциплінує депутатів дотримуватися належної поведінки та утриматися від вчинення протиправних дій, як затримання проведення пленарних засідань, шляхом ставлення на голосування нечітких, однотипних (схожих) пропозицій, які вже були розглянуті тощо.
Таким чином, зазначена норма Регламенту не суперечить вимогам п.6 ч.2  ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  і не встановлює обмеження законних прав позивача, як депутата міської ради, не позбавляє його права вносити пропозиції чи поправки, а вказаною нормою лише забезпечується належна підготовка та оформлення актів міської ради, їх чіткість, змістовність, правова визначеність та ефективність.
Щодо позовних вимог в частині протиправності слів «за погодженням із секретарем ради» у першому реченні ч.1 ст.54 Регламенту.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в ч.1 ст.54 Регламенту взагалі відсутнє таке словосполучення, як: «за погодженням із секретарем ради».
Згідно ч.5 ст.54 Регламенту, депутат має право ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах та з протоколами сесій ради за погодженням із секретарем ради.
Частиною 3 статті 61 Регламенту визначено, що секретар ради організовує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проєктів рішень ради відповідно до  Закону України «Про доступ до публічної інформації», своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організовує контроль за їх виконанням, забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які, відповідно до закону, є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності, сприяє депутатам ради в здійсненні їх повноважень, організовує за дорученням ради в межах повноважень здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою і проведенням референдумів та виборів до органів місцевого самоврядування, вирішує інші питання, пов`язані з діяльністю ради.
Відповідно до п.13 ч.2  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  депутат місцевої ради має право ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах чи протоколах засідань ради та її органів до їх опублікування.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана норма Регламенту не суперечить вимогам п.13 ч.2  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», яким навпаки передбачено право депутата на ознайомлюватися з текстами виступів у стенограмах та з протоколами сесій ради, яке також унормовано ч.5 ст.54 Регламенту, а лише забезпечує впорядкування організації з вирішення означеного питання.
Стосовно позовних вимог в частині протиправності «у тому числі» у частині першій статті 55 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 55 Регламенту, у разі неможливості проводити сесію в приміщеннях ради, у тому числі в умовах установлення карантину через епідемію, пандемію, сесії ради можуть проводитися дистанційно в режимі онлайн за допомогою програмного продукту.
Статтею 5 Регламенту визначено, що сесії ради можуть проводитися в дистанційному режимі онлайн відповідно до вимог чинного законодавства України й Регламенту з дотриманням вимог, установлених главою 11 Регламенту.
У п.11-1  розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  зазначено, установити, що в період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19):
1) пленарні засідання місцевих рад, засідання виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, постійних депутатських комісій можуть проводитися в режимі відеоконференції або аудіоконференції (дистанційне засідання), крім питань, що потребують таємного голосування;
2) у разі відсутності у регламенті ради, виконавчого комітету ради, положенні про постійні комісії порядку проведення дистанційних засідань, такий порядок визначається сільським, селищним, міським головою, а у випадках, передбачених цим Законом, особою, яка виконує ці повноваження чи головує на засіданні колегіального органу, до внесення змін у відповідний регламент чи положення;
3) порядок проведення дистанційних засідань повинен забезпечувати:
можливість реалізації прав депутатів місцевих рад, членів виконавчого комітету ради;
ідентифікацію особи, яка бере участь у засіданні колегіального органу;
встановлення та фіксацію результатів голосування щодо кожного питання;
4) до порядку денного дистанційних засідань можуть включатися виключно питання невідкладного внесення змін до місцевого бюджету, інші питання щодо невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій або якнайшвидшої ліквідації особливо тяжких надзвичайних ситуацій, спричинених спалахами, епідеміями та пандеміями, чи реалізації повноважень, пов`язаних з такими обставинами, процедурні питання.
При цьому, п.11-1  розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  чітко визначено, що порядок проведення дистанційних засідань повинен забезпечувати можливість реалізації прав депутатів місцевих рад, членів виконавчого комітету ради, що в свою чергу спростовує твердження позивача про обмеження прав позивача, як депутата, в разі проведення засідань в режимі «дистанційних засідань».
Таким чином, оскаржуване словосполучення «у тому числі» ч.1 ст.55 Регламенту, не суперечить вимогам п.11-1  розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а навпаки необхідність прийняття вказаної норми вбачається з пп.2 п.11-1 вказаного розділу V, а проведення дистанційних засідань ради відбуватиметься відповідно до вимог чинного законодавства України про що зазначено в статті 5 Регламенту.
Стосовно позовних вимог в частині протиправності слова «не пізніше 24 годин до пленарного засідання» у частині п`ятій статті 57 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Суд звертає увагу, що стаття 57 Регламенту взагалі не містить п`ятої частини, а складається з чотирьох частин.
У першій частині ст.57 Регламенту зазначено, що розпорядження міського голови про скликання сесії ради в дистанційному режимі із зазначенням порядку денного та порядку відкритого доступу до відеозапису трансляції доводиться до відома депутатів і населення не пізніше 24 годин до пленарного засідання. Розпорядження розміщується на офіційному вебсайті з одночасним направленням депутатам на електронні адреси разом з проектами порядку денного та рішень ради.
При цьому, позивач посилається на те, що зазначена норма Регламенту значно звужує можливості депутата міської ради реалізації своїх повноважень в постійних комісіях та пленарному засіданні міської ради, оскільки застосована конструкція правової норми Регламенту «не пізніше 24 годин до пленарного засідання» не узгоджується з нормою ч.10  ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де визначена інша конструкція «не пізніш як за день до сесії».
На думку колегії суддів апеляційної інстанції названа норма Регламенту є похідною від вище дослідженої частини 1 статті 55 Регламенту, якою визначено особливий порядок проведення засідань ради.
При цьому, суд звертає увагу, що при визначенні саме таких строків за основу взято положення пункту 11-1  Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні", внесеного  Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУШ-19), у відповідності до якого рішення про дистанційне засідання доводиться до відома депутатів, членів виконавчого комітету і населення не пізніш як за 24 години до його початку із зазначенням порядку денного та порядку відкритого доступу до трансляції дистанційного засідання місцевої ради. Рішення про дистанційне засідання розміщується на офіційному вебсайті ради з одночасним направленням цієї інформації та проектів актів із супровідними документами на офіційну електронну адресу кожного члена колегіального органу
Таким чином, визначення строку саме в годинах («не пізніше 24 годин до пленарного засідання») прямо передбачено п.11-1  Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні", у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що спірна норма Регламенту є правомірною.
Щодо позовних вимог в частині протиправності слів «за пропозицією міського голови» у частині другій статті 62 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 62 Регламенту постійні комісії ради, їх кількісний і персональний склад за пропозицією міського голови створюються радою та затверджуються її рішенням на строк її повноважень.
Відповідно до п.8 ч.4  ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  сільський, селищний, міський голова, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.
Оскаржуваний пункт ч.2 ст.62 Регламенту містить лише пропозиційний характер, що в свою чергу дозволяє раді підтримати таку пропозицію чи відхилити її, при цьому право на внесення таких пропозицій головою ради прямо передбачено п.8 ч.4  ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у зв`язку з чим, спірна норма Регламенту суперечить вимогам ч.2  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Окрім іншого, у разі незгоди депутата ради працювати в постійній комісії, до складу якої його затверджено, він може звернутися з відповідною письмовою заявою на ім`я міського голови, як те визначено частиною 5 цієї ж статті Регламенту.
Так, вказаним правом позивач скористався, а саме 11.01.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Криворізького міського голови із пропозицією вх.№153/8, в якій зазначив, що відповідно до статей 62 Глава 13 Регламенту, запропонував виключити його з постійної комісії Криворізької міської ради з питань підприємництва, та включити до персонального складу постійної комісії з питань планування бюджету, економіки та регуляторної політики.
За результатами розгляду вказаної пропозиції, листом від 13.01.2021р. повідомлено відповідача, що підготовлено проєкт рішення міської ради «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2020 №2 «Про постійні комісії Криворізької міської ради». Проєкт рішення міської ради буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради. У п.1 вказаного проєкту рішення Криворізької міської ради, зазначено, що міська рада вирішила, унести до рішення міської ради від 17.12.2020 №2 «Про постійні комісії Криворізької міської ради» такі зміни: вивести з персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради з питань підприємництва депутата міської ради Милобога Ю.В. (п.п.1.1.2 п.1.1 п.1); увести до персонального складу постійних комісій Криворізької міської ради з питань: планування бюджету, економіки та регуляторної політики депутата міської ради Милобога Юрія Валерійовича (п.п.1.2.1 п.1.2 п.1).
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в цій частині позовні вимоги позивача є необґрунтованими.
Відносно позовних вимог в частині протиправності п`ятого речення статті 68 Регламенту, слід зазначити наступне.
Згідно ст.68 Регламенту, виконавчий комітет утворюється радою на строк її повноважень. Кількісний склад виконавчого комітету визначається радою. Персональний склад затверджується радою за пропозицією міського голови. До складу виконавчого комітету не можуть входити депутати ради, крім секретаря ради. Рада затверджує Положення про виконавчий комітет Криворізької міської ради.
Згідно ч.ч.1-2  ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Ч.4  ст.54 вказаного Закону  передбачено, що положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.
Таким чином, доводи позивача щодо протиправності п`ятого речення статті 68 Регламенту не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, отже є необґрунтованими, оскільки можливість затвердження такого положення прямо передбачена вказаною частиною 4  статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Додаткового слід звернути увагу, що Криворізькою міською радою VII скликання, до складу якої також входив і позивач, було прийнято рішення від 27.01.2016 №173 «Про затвердження Положення про виконавчий комітет Криворізької міської ради», що підтверджує те, що положення про виконавчий комітет Криворізької міської ради є правомірним та законним і не порушує прав позивача.
Стосовно позовних вимог в частині протиправності слів «міської або районних організацій політичних партій, від яких він обраний» у другому реченні частини 2 статті 73 Регламенту, слід зазначити наступне.
Згідно ч.2 ст.73 Регламенту не рідше одного разу на місяць депутат здійснює прийом виборців. Прийом здійснюється депутатом у приміщеннях міської або районних організацій політичних партій, від яких він обраний.
Згідно п.1 ч.1  ст.10 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у виборчому окрузі депутат місцевої ради зобов`язаний підтримувати зв`язок з виборцями, місцевою організацією політичної партії, яка висунула його кандидатом у депутати місцевої ради, відповідною територіальною громадою, а також громадськими організаціями, трудовими колективами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території.
Згідно з частиною 3 тієї ж статті 73 Регламенту, що дні, часи та місце прийому депутатів визначаються депутатами, депутатськими фракціями. Графік прийому депутатів розміщується на офіційному вебсайті.
Таким чином, депутат місцевої ради зобов`язаний підтримувати зв`язок з виборцями, місцевою організацією політичної партії, яка висунула його кандидатом у депутати місцевої ради.
При цьому, спірна норма Регламенту розширює права депутата у виборі місця прийому на власний розсуд, а не навпаки, як зазначає позивач в позовній заяві про те, що вказаною нормою Регламенту міська рада, втрутилась в обов`язок депутата самостійно визначити місце прийому виборців, у зв`язку з чим, зазначена норма Регламенту не суперечить п.5 ч.1 ст.  10, ч.4 ст.12 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  і не встановлює обмежень прав позивача у виборі місця прийому громадян.
Відносно позовних вимог в частині протиправності слів «депутатськими фракціями» у першому реченні частини третьої статті 73 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно ч.3 ст.73 Регламенту, дні, часи та місце прийому депутатів визначаються депутатами, депутатськими фракціями. Графік прийому депутатів розміщується на офіційному вебсайті.
Позивач посилається на те, що не депутатська фракція, а сам депутат місцевої ради зобов`язаний визначити і оприлюднити дні, години та місце прийому виборців, інших громадян.
Разом з тим, чуд зазначає, що позивач помилково вважає, що ця норма є втручанням в здійснення його законних прав, оскільки оскаржуваною нормою Регламенту за ним, як за депутатом також закріплено право на визначення і оприлюднення днів, годин та місця прийому виборців, інших громадян, про що прямо передбачено ч.3 ст.73 Регламенту. У зв`язку з чим, будь-яких обмежень прав позивача вказаною нормою Регламенту не передбачено, що свідчить про безпідставність позовних вимог в цій частині.
Щодо позовних вимог в частині протиправності слів «депутат повинен використовувати право невідкладного прийому в разі, якщо такий прийом зумовлений нагальними та особливо важливими справами, він має тривати оперативно та не завдавати невиправданих утручань у роботу службової чи посадової особи» у статті 76 Регламенту, суд першої інстанції зазначив наступне.
Згідно п.1 ч.1  ст.10 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у виборчому окрузі депутат місцевої ради зобов`язаний підтримувати зв`язок з виборцями, місцевою організацією політичної партії, яка висунула його кандидатом у депутати місцевої ради, відповідною територіальною громадою, а також громадськими організаціями, трудовими колективами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території.
Право депутата місцевої ради на невідкладний прийом та на одержання необхідної інформації визначено у  ст.14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а саме депутат місцевої ради на території відповідної ради має право на невідкладний прийом посадовими особами місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівниками підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, з питань депутатської діяльності (ч.1 ст.14 Закону).
Крім того, згідно ч.2  ст.17 Закону України «Про доступ до публічної інформації»  громадський контроль за забезпеченням розпорядниками інформації доступу до публічної інформації здійснюється депутатами місцевих рад, громадськими організаціями, громадськими радами, громадянами особисто шляхом проведення відповідних громадських слухань, громадської експертизи тощо.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, спірна норма Регламенту, фактично спрямована на недопущення порушення закону та не може вважатися протиправною, оскільки прямо передбачена  ст.14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у зв`язку з цим доводи позивача в цій є необґрунтованими. 
Щодо позовних вимог в частині протиправності частини 3 статті 87 Регламенту, суд першої інстанції зазначив наступне.
Згідно ч.3 ст.87 Регламенту, організація діяльності депутатських фракцій у раді покладається на міського голову.
Згідно п.15 ч.2  ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  депутат місцевої ради має право об`єднуватися з іншими депутатами місцевої ради в депутатські групи, фракції, які діють відповідно до регламенту ради.
Статтею 27 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутатські фракції місцевих рад формуються на партійній основі депутатами місцевих рад (крім депутатів сільських, селищних рад).
Депутати сільських та селищних рад на основі єдності поглядів або партійного членства можуть об`єднуватися у депутатські фракції місцевих рад. До складу депутатських фракцій можуть входити також позапартійні депутати сільської та селищної ради, які підтримують політичну спрямованість фракцій.
Депутат місцевої ради може входити до складу лише однієї депутатської фракції. Після відповідного оформлення матеріалів про утворення депутатської фракції головуючий на пленарному засіданні відповідної місцевої ради інформує депутатів місцевої ради про реєстрацію такої депутатської фракції, її кількісний склад.
Інші питання створення та діяльності депутатських фракцій визначаються регламентом місцевої ради.
Згідно  статті 28 вказаного Закону, депутатські групи, фракції мають право: 1) на пропорційне представництво в постійних та тимчасових комісіях ради; 2) попередньо обговорювати кандидатури посадових осіб, яких обирає, призначає чи затверджує рада; 3) на гарантований виступ свого представника на пленарному засіданні ради з кожного питання порядку денного сесії ради; 4) об`єднувати зусилля з іншими групами, фракціями для створення більшості в раді чи опозиції; 5) здійснювати інші права, передбачені законами України.
Статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  визначено, що сільський, селищний, міський голова:
1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання  Конституції  та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;
2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;
3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету;
4) вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради;
5) вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради;
6) вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України;
7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;
8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;
9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;
10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою  статті 21 Закону України "Про культуру";
11) скликає загальні збори громадян за місцем проживання;
11-1) вносить на розгляд ради пропозиції про утворення спеціалізованої установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;
11-2) вносить на розгляд ради пропозиції щодо кандидатури на посаду керівника установи з надання безоплатної первинної правової допомоги;
12) забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;
13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;
14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;
15) звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;
16) укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради;
17) веде особистий прийом громадян;
18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань;
18-1) бере участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в межах та у спосіб, встановлені  Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";
19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;
20) видає розпорядження у межах своїх повноважень;
Таким чином, статтею 42  вказаного Закону  визначено повноваження сільського, селищного, міського голови, серед яких не передбачено повноважень міського голови організовувати діяльність депутатських фракцій, які формуються депутатами міської ради самостійно на партійній основі.
Аналіз зазначених норм діючого законодавства України дає підстави для висновку, що фракція в раді - об`єднання депутатів обраних від партії або блоку політичних партій, що функціонує у відповідності до чинного законодавства України, зокрема  Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні"  та «Про статус депутата місцевої ради». 
У своїй діяльності фракція також може керуватися статутами партій засновників та рішеннями їх керівних органів. 
Фракція проводить свою роботу виключно в рамках чинного законодавства, а також у відповідності до процедур затверджених Регламентом ради, адже  закон "Про статус депутатів місцевих рад"  так прямо і зазначає: "інші питання створення і діяльності депутатських фракцій визначаються Регламентом місцевої ради".
Керівництво та організація роботи фракції покладається на керівника фракції та секретаря, а у випадку відсутності голови чи секретаря на заступника, якщо ця посада передбачена. Керівництво фракції забезпечує перспективне та поточне планування роботи фракції, підготовку та розгляд питань на засіданнях фракції, відповідає за виконання прийнятих рішень, узгоджує свої дії, в тому числі офіційні заяви і звернення фракції, керівних органів місцевих партійних організацій.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що покладання на міського голову додаткових повноважень щодо організації діяльності депутатських фракцій у раді суперечить ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, статтям 27, 28 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», будь-яких обґрунтованих заперечень щодо протиправності прийняття вказаної норми Регламенту, відповідачем не зазначено та матеріали справи не містять, відповідно позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог в частині протиправності другого речення статті 96 Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Статтею 96 Регламенту передбачено, що якщо депутат своєю поведінкою заважає проведенню засідання ради, головуючий попереджає його й закликає до порядку. Після повторного попередження протягом засідання головуючий ставить на голосування питання залишення депутатом зали до кінця пленарного засідання. Рішення ухвалюється без обговорення більшістю голосів депутатів, присутніх на засіданні.
Згідно  статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих ради»  депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики, зокрема, керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності; не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад. 
Регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.
Відповідно до ч.2  ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.
Згідно пп.2, 7, 8, 19  ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  сільський, селищний, міський голова (серед іншого): 
2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 
7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 
8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; 
19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;
Разом з тим, стаття 32 Регламенту зобов`язує головуючого на пленарному засіданні ради до вжиття заходів із забезпечення порядку в залі засідання ради.
Як зазначалося вище (при наданні оцінки ч.3 ст.32 Регламенту, Регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.
Таким чином, встановлення інших (додаткових) правил депутатської етики та заходів впливу прямо передбачено ч.2  ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Враховуючи викладене, з урахуванням наявності повноважень голови міської ради на забезпечення порядку проведення пленарних засідань та недопущення протиправної поведінки депутатами, згідно  ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  та ч.3 ст.32  Регламенту, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна норма Регламенту покликана на забезпечення законності та правопорядку під час проведення засідання ради, за наявності на те правових підстав, а відповідно є обґрунтованою та прийнята правомірно, підстави для її скасування відсутні.
Щодо позовних вимог в частині протиправності слів «видалення із сесійної зали до кінця пленарного засідання; - позбавлення права на продовження виступу та відключення мікрофона; - позбавлення депутата права виступу на одному пленарному засіданні, а при повторному порушенні - до п`яти» у частині першій статті 100 Регламенту, слід також погодитися з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За правилами статті 100 Регламенту рада, а також головуючий може ужити один із заходів впливу до депутата, який порушив правила етики:
-зауваження;
-видалення із сесійної зали до кінця пленарного засідання;
-позбавлення права на продовження виступу та відключення мікрофона;
-позбавлення депутата права виступу на одному пленарному засіданні, а при повторному порушенні - до п`яти.
Статтею 96 Регламенту передбачено, що якщо депутат своєю поведінкою заважає проведенню засідання ради, головуючий попереджає його й закликає до порядку. Після повторного попередження протягом засідання головуючий ставить на голосування питання залишення депутатом зали до кінця пленарного засідання. Рішення ухвалюється без обговорення більшістю голосів депутатів, присутніх на засіданні.
Частиною 2 статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  обумовлено, що Регламентом ради чи статутом відповідної територіальної громади можуть бути встановлені також інші правила депутатської етики та заходи впливу щодо тих депутатів місцевих рад, які порушують ці правила.
Таким чином, вказаною нормою Закону, прямо передбачена можливість встановлення Регламентом додаткових заходів впливу щодо депутатів місцевих рад, які порушують правила депутатської етики.
Отже, спірна норма Регламенту, прийнята у відповідності до норм  Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»  та не суперечить  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно підстави для її скасування відсутні.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції при прийнятті рішення обґрунтовано врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Як наслідок, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно визначився, що судовий збір у розмірі 454грн. підлягає стягненню з Криворізької міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача.
Таким чином доводи апеляційних скарг позивача та відповідача не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції  про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційних скарг не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу судові витрати.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Криворізької міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 19.01.2022 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 19.01.2022.
В повному обсязі постанова виготовлена 31.01.2022.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова