РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року
м. Рівне

Справа № 559/2425/20
Провадження № 22-ц/4815/226/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді : Гордійчук С. О., 
суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи: 
позивач :  ОСОБА_1 
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячі майданчики"

розглянув в письмовому порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі майданчики" адвоката Сендеги Т.Р. на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року, ухваленого в складі судді Ралець Р.В., дата складання повного тексту рішення 09 серпня 2021 року,  у справі  № 559/2425/20

в с т а н о в и в  :
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі майданчики" про стягнення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги.
Позов мотивований тим, що що 02 січня 2020 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячі майданчики» було укладено Договір б/н про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (надалі-Договір). У відповідності до п.2.1. цього Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень не пізніше ніж через 7 (сім) календарних днів із дати підписання Договору. На виконання Договору 03.01.2020 нею було перераховано на поточний рахунок ТзОВ «Дитячі майданчики» кошти у розмірі 38461,54 гривень. Згідно п.2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення, але на строк, не більший ніж 12 календарних місяців. У відповідності до п.7.2. Договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Позичальника за 15 робочих днів.
Відтак, 24.07.2020 вона звернулась до ТзОВ «Дитячі майданчики» з вимогою повернути перераховані грошові кошти в сумі 38461,54 гривень у 15-денний строк з моменту отримання даної вимоги, вказавши у вимозі реквізити розрахункового рахунку для перерахування коштів та додавши копію квитанції №0.0.1571767840.1 від 03.01.2020.
Відповідач відмовився від виконання покладених Договором грошових зобовязань.
Просила суд про задоволення позовних вимог.
Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі майданчики" про стягнення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги – задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячі майданчики» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 38461 (тридцять вісім тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 54 копійки, та судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
У поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов неправильного висновку про те що між сторонами мав місце договір про надання поворотної фінансової позики, оскільки вказаний договір Товариство не підписувало та відповідно, істотних умов цього договору не погоджувало. Вказує, що підпис директора Карпюка В.М. кардинально відрізняється від особистого підпису ОСОБА_2 , проте судом не досліджено докази по справі стосовно справжності підпису ОСОБА_2 .
Одночасно із апеляційною скаргою представник відповідача подав клопотання про проведення почеркознавчої експертизи.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.
26 листопада 2021 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін покликаючись на неохідність надати суду усні пояснення стосовно доводів апеляційної скарги та призначення експертизи. 
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд враховує, що правовідносини сторін засновані на письмовій документарній формі, докази, які сторони вважали за необхідне подати, подані, позиції скаржника викладені письмово згідно із п.5 ч.2 ст.356 ЦПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання представника відповідача про розгляд справи з участю сторін.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга  не підлягає до задоволення з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.
Встановлено, що 02 січня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячі майданчики» (надалі-Позичальник) та ОСОБА_1 (надалі-Позикодавець) було укладено Договір б/н про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (надалі-Договір). 
У відповідності до п.2.1. цього Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень не пізніше ніж через 7 (сім) календарних днів із дати підписання Договору (а.с. 5).
На виконання Договору 03.01.2020 ОСОБА_1 було перераховано на поточний рахунок ТзОВ «Дитячі майданчики» кошти у розмірі 38461,54 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0.1571767840.1 (а.с. 6).
Згідно п.2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення, але на строк, не більший ніж 12 календарних місяців. У відповідності до п.7.2. Договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Позичальника за 15 робочих днів.
24.07.2020 ОСОБА_1 звернулась до ТзОВ «Дитячі майданчики» з вимогою повернути перераховані грошові кошти в сумі 38461,54 гривень у 15-денний строк з моменту отримання даної вимоги, вказавши у вимозі реквізити розрахункового рахунку для перерахування коштів та додавши копію квитанції №0.0.1571767840.1 від 03.01.2020 (а.с. 7).
Листом б/н від 07.08.2020 позивачка надіслала на адресу ТзОВ «Дитячі майданчики» посвідчену нотаріально копію договору та повторно просила повернути грошові кошти, надані нею у якості фінансової допомоги, на вказаний у письмовій вимозі рахунок (а.с. 9).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (пп. 14.1 статті 257 Податкового кодексу України).
Правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046 - 1053 ЦК України.
Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України закріплено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Порівняння диспозицій наведених норм права дає підстави стверджувати про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, аналогічне правове регулювання. Окрім цього, необхідно врахувати, що у законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачено обмеження також й щодо суми позики.
У справі, що переглядається, установлено, що договір поворотної фінансової допомоги (позики) укладений в письмовій формі, а також існування між сторонами цих правовідносин підтверджуються квитанцією, відповідно до якої позивач надала позику в розмірі 38461,54 грн, що не суперечить вимогам закону.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За приписами частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України (змагальність сторін) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
За змістом статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Питання обов`язку доказування і подання доказів розкрито у статті 81 ЦПК України, стосовно того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ч.1,3,4 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Із матеріалів справи убачається, що 17 серпня 2021 року відповідач отримав рекомендоване поштове повідомлення 3560301297030 із копією ухвали про відкриття провадження у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін, копією позовної заяви із додатками та судову повістку на 13.09.2021 року.(а.с.31)
Відповідач не скористався своїм правом, до початку першого судового засідання, на подачу суду відзиву на позовну заяву або будь-яких заяв та клопотань. 
Враховуючи, що відповідач в суді першої інстанції клопотань про витребування таких додаткових доказів, а саме призначення почеркознавчої експертизи не заявляв, а заявив одночасно із поданням апеляційної скарги, при цьому не зазначив виняткові поважні причини неможливості подання такого клопотання до суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотань про призначення експертизи.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги проте, що договір поворотної фінансової допомоги підписаний не директором Карпюк В.М., оскільки підпис кардинально відрізняється від особистого підпису ОСОБА_2 не заслугоють на увагу, оскільки будь-які належні та допустимі докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.
Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги проте, що ОСОБА_1 вносила кошти на рахунок Товариства від імені ОСОБА_3 , які остання їй надала як посадовій особі.
Встановивши факт існування між сторонами договірних правовідносин з приводу позики, а також факт невиконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми позики.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
За таких обставин доводи апеляційної скарги не свідчать про неправильне застосування судом першої норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи,тому відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін.
З огляду на викладене відповідно до ч.13ст.141ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі майданчики" адвоката Сендеги Т.Р. залишити без задоволення .
Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 10 лютого 2022 року.

Головуючий :   

Судді :