ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9294/21 Справа № 203/1410/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Деркач Н.М.,
суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,
за участю секретаря — Усик А.Д., 
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В : 

       У квітні 2021 року АТ«Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
       Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що відповідач звернувся до позивача із заявою про отримання банківських послуг, у відповідності до якої позивач відкрив відповідачу кредитний рахунок з обумовленим лімітом, відповідач в свою чергу зобов`язався здійснювати погашення кредиту. Своїх зобов`язань відповідач не виконує, тому позивач в судовому порядку просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість, яка станом на 22 грудня 2020 року становить 10 019,48 грн., яка складається з 6 466,97 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3 552,51 грн. - заборгованість за пенею та комісією, також стягнути судові витрати по справі. (а.с.1-4).
       Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк», відмовлено.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості. 
       В апеляційній скарзі акціонерне товариство «Універсал Банк» посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
       Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підписуючи Анкету-Заяву боржник приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в Банку, з Тарифами за карткою monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Крім того, відсутність підпису Боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
       Як вбачається з матеріалів справи, АТ “Універсал Банк” на підтвердження позовних вимог надало копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 09 березня 2018 року, за змістом якої відповідач виявив бажання відкрити поточний картковий рахунок та встановити кредитний ліміт.
       Зазначена вище анкета-заява не містить відомостей про розмір тіла кредиту (кредитного ліміту), строк дії кредитного договору, відсутня також інформація про розмір відсотків за користування кредитом, комісії, неустойки (штрафу, пені).
       Долучений до позовної заяви витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, затверджених рішенням правління банку від 27 вересня 2017 року, яким передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписаний.
       Зазначена вище анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.
       З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22 грудня 2020 року становить 10 019,48 грн., яка складається з 6 466,97 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3 552,51 грн. - заборгованість за пенею та комісією.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів які б підтверджували факт користування відповідачем кредитними коштами до справи не надано. Розрахунки заборгованості не є доказом підтверджуючим факт користування кредитними коштами, а є лише документом яким позивач обґрунтовує заявлену суму, яку він просить стягнути в судовому порядку. 
       Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
       Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
       Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 
       Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
       Як було встановлено колегією суддів, між сторонами укладено кредитний договір 09 березня 2018 року, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрило відповідачу поточний рахунок та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
       За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В анкеті-заяві позичальника від 09 березня 2018 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді комісії та неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Врахувавши відсутність належних доказів на підтвердження того, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату комісії та неустойки, - колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вказаних позовних вимог так як вони є лише припущенням позивача, тоді як рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 09 березня 2018 року, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним).
Колегія суддів звертає увагу на те, що користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою по картковому рахунку.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
       Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
       Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
       Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Згідно виписки про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , він активно користувався кредитними коштами (отримував готівку у банкоматі, купував товари, перераховував кошти на інші рахунки тощо та частково здійснював повернення коштів банку), внаслідок чого і виникла заборгованість за тілом кредиту у загальному розмірі 6 466,97 грн., яку ОСОБА_1 отримав і не повернув банку.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника суми заборгованості за тілом кредиту у загальному розмірі - 6 466,97 грн., а інші складові заборгованості стягненню не підлягають з вищевикладених підстав.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у ст. 3 ЦК України.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії та пені, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. 
На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі не встановив фактичні обставини, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку в повному обсязі. 
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог Банку.
       Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк», пропорційно задоволеним позовним вимогам, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 662,65 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В : 

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк»– задовольнити частково.
       Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2021 року — скасувати та ухвалити нове рішення.
       Позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити частково.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 09 березня 2018 року за тілом кредиту у розмірі 6 466,97 грн. 
       В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 3 662,65 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

       Судді:                 Н.М. Деркач

               М.М. Пищида

               І.Ю. Ткаченко