УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 679/1749/19
Провадження № 22-ц/4820/1830/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя – доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 679/1749/19 за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 вересня 2021 року в складі судді Базарника Б.І. по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.03.2019р. № 152/2019 ««Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності міста Нетішина» та зобов`язати Виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлового приміщення № 165 у гуртожитку загальною площею 20 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., що на АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаного житла у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_1 , 1974 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказував, що в серпні 2005 року він разом із членами своєї сім`ї, а саме дружиною – ОСОБА_2 та двома синами – ОСОБА_3 , 1997 р.н. та ОСОБА_4 2004 р.н., вселилися до житлового приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 20,0 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м.
Позивач зазначав, що з моменту вселення та до моменту подання цього позову разом із членами своєї сім`ї, відкрито, безперервно та добросовісно користуються означеним житловим приміщенням у гуртожитку вже протягом чотирнадцяти років.
З метою отримання вказаного житла у приватну власність позивач і треті особи в порядку передбаченому  Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»  звернулись до органу приватизації - Виконавчого комітету Нетішинської міської ради із відповідною заявою щодо передання їм у власність займаного ними вище означеного житлового приміщення.
Проте, рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 28.01.2016 року № 43/2016 їм було відмовлено у передачі у спільну сумісну власність вищезазначеного житлового приміщення в зв`язку з неподанням ордеру на вселення до приміщення. 
Отримавши таку відмову, ОСОБА_1 звернувся до ЖЕО – КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання» для отримання копії ордеру, оскільки при вселенні в кімнату ордер був зданий ним саме у ЖЕО. На своє звернення отримав відповідь, що в організації відсутній примірник корінця ордеру, при цьому взамін йому надали копію поквартирної картки.
Вказані документи були повторно надані відповідачу разом із заявою про приватизацію займаного ними житлового приміщення.
Однак, рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 21.03.2019 року № 152/2019 їм було відмовлено у передачі в спільну сумісну власність вищезазначеного житлового приміщення в зв`язку з неподанням ордеру на вселення до означеного приміщення.
Вважаючи вказане рішення протиправним, оскільки його вселення та вселення його членів сім`ї до спірного житлового приміщення відбулось на законних підставах, позивач просив суд ухвалити рішення, яким задоволити позов.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 вересня 2021 року позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.03.2019 року № 152/2019 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності міста Нетішина». Зобов`язано Виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлового приміщення № 165 у гуртожитку загальною площею 20 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., що на АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаного житла у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_1 , 1974 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області подав апеляційну скаргу, де посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та невірне застосування норм процесуального права просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким відмовити в позові. Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 28.01.2016 року № 43/2016 є законним оскільки позивачі не надали копії ордеру про надання жилої площі, який має підтвердити законність вселення їх до спірного жилого приміщення. Крім ордера, законність підстав для вселення позивачів може бути підтверджена рішенням про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду, на підставі якого виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянам спеціальний ордер. Однак, таке рішення про надання жилого приміщення позивачу також відсутнє. Тому, на думку апелянта, відповідачі проживають у спірному приміщенні незаконно.
Крім того, 23.04.2019 р. набрало законної сили рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11.01.2019р. яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Нетішинської міської ради про визнання права власності на майно.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – ОСОБА_5 вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.
Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового судового рішення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Так, судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 та члени його сім`ї -дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 в серпні 2005 року вселилися до житлового приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , а саме в кімнату № НОМЕР_1 загальною площею 20 кв.м.
Власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 є територіальна громада міста Нетішина від імені та в інтересах якої управління та розпорядження майном здійснює Нетішинська міська рада Хмельницької області.
З 16 листопада 2005 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 зареєстрували своє місце проживання за вказаною адресою, постійно проживають в даному житловому приміщені по даний час, сплачують комунальні послуги.
       Відповідні судові рішення про виселення позивача та членів його сім`ї з займаного приміщення з підстав незаконного самовільного вселення в кімнату № НОМЕР_1 житлового приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 відсутні.
       З метою приватизації займаного житлового приміщення позивач разом із членами своєї сім`ї в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» в 2016 році звертались до відповідача із заявою щодо передання їм у власність займаного ними житла.
Рішенням Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 28.01.2016 року № 43/2016 позивачеві та членам його сім`ї відмовлено у передачі у спільну сумісну власність житлового приміщення № 165, загальною площею 20,0 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 в зв`язку з неподанням ордеру на вселення до приміщення.
Для отримання копії ордеру на вселення позивач звернувся до балансоутримувача будинку - Комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об`єднання».
Листом від 26.02.2016 р. № 01-09/Д-95 КП НМР «ЖКО» повідомило позивача про відсутність у них копії ордеру на вселення позивача до даного житлового приміщення, а тому взамін ордера позивачу надано копію поквартирної картки, з якої вбачається, що наймачем житлового приміщення № 165, загальною площею 20,0 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , в цій кімнаті з 16 листопада 2005 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , а з 18 жовтня 2006 року ОСОБА_4 .
Після отримання даної відповіді позивач разом із членами своєї сім`ї повторно звернулись до відповідача із заявою про приватизацію займаного ними житлового приміщення в гуртожитку та замість копії ордеру долучили до заяви отриману в КП НРМ «ЖКО» копію поквартирної картки.
Рішенням Виконкому Нетішинської міської ради від 21.03.2019 року № 152/2019 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності міста Нетішина», йому та членам його сім`ї відмовлено у передачі у спільну сумісну власність житлове приміщення № 165, загальною площею 20,0 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 в зв`язку з поданням неповного пакету документів (відсутності завіреної копії ордера на житлове приміщення або рішенням про вселення в житлову кімнату) та розглядом апеляційним судом справи щодо визнання права власності на спірне приміщення.
Згідно ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. 
Ст. 9 ЖК  визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Правові основи приватизації державного житлового фонду його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), які використовуються громадянами на умовах найму, є об`єктами приватизації.
Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.
Відповідно по п.17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.
Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз.
       При цьому слід звернути увагу, що згідно з Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (Постанова №470 від 11.12.1984р.) - ордер дійсний протягом 30 днів і при вселенні громадянин здає ордер в житлово-експлуатаційну контору, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації (пункти 69, 72 Правил).
       Як вбачається з рішення Виконкому Нетішинської міської ради від 21.03.2019 року № 152/2019 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності міста Нетішина» підставою для відмови у передачі у спільну сумісну власність позивача та членів його сім`ї спірного житлового приміщення є відсутність завіреної копії ордера на житлове приміщення або рішенням про вселення в житлову кімнату.
       Однак, як встановлено судом позивач та члени його сім`ї вселилися до житлового приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , а саме кімнату № НОМЕР_1 , в листопаді 2005 року, з того часу в цьому приміщенні зареєстровано їх місце проживання.
В той же час відповідач не довів факту їх неправомірного самовільного вселення в спірне приміщення, з позовами про їх виселення з цих підстав до суду не звертався. 
       При цьому, як правильно вказав суд першої інстанції, на позивача та членів його сім`ї не може бути покладений тягар відповідальності тих чи інших органів, установ, організацій в разі зникнення таких архівних документів, як ордер на вселення до житлового приміщення, який має зберігатись у власника чи балансоутримувача гуртожитку.
       Факт правомірності вселення позивача та членів його сім`ї підтверджується листом КП НМР «ЖКО» від 26.02.2016 р. № 01-09/Д-95 з яким взамін ордеру позивачу надано копію поквартирної картки, в якій позивач зазначений як наймач житла.
За таких обставин справи, наявних письмових доказів колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування п. 2 рішення Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 21.03.2019 року № 152/2019 «Про передачу у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках, що належать до комунальної власності міста Нетішина» щодо відмови у передачі в спільну сумісну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 житлового приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 , а саме кімнату АДРЕСА_3 .
Доводи апеляційної скарги з посиланням на відсутність завіреної копії ордера на житлове приміщення або рішенням про вселення в житлову кімнату з вищевказаних підстав слід відхилити.
Також необґрунтованими є посилання апелянта на те, що відповідачі проживають у спірному приміщенні на незаконних підставах.
Судом встановлено, що місце проживання позивача і членів його сім`ї з 2005 року зареєстровано в спірному житловому приміщенні в КП НМР «ЖКО», позивач має статус наймача житла, з відповідними позовами про виселення позивача та членів його сім`ї з займаного житлового приміщення апелянт до суду не звертався.
За таких обставин відсутні підстави стверджувати про незаконність вселення позивача в житлове приміщення і проживання в ньому.
В той же час, висновки суду про задоволення позову в частині зобов`язання Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлового приміщення № 165 у гуртожитку загальною площею 20 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаного житла у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_1 , 1974 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження є передчасними.
Як зазначено вище, відповідно по п.17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, подає до органів приватизації поряд з іншими документами документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності).
Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз.
Судом не досліджувались вказані обставини подання всього відповідного переліку вищевказаних документів для приватизації кімнати в гуртожитку, зокрема обставин невикористання наймачем та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, відсутності у наймача та членів його сім`ї наявності на праві власності нерухомого майна та інших які передбачені чинним законодавством як умова приватизації житлового приміщення в гуртожитку.
Судом досліджувались лише підстави вселення та проживання в гуртожитку наймача та членів його сім`ї і оцінювались підстави відмови виконкому в приватизації саме тільки з цього приводу.
З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що виконавчий комітет зобов`язаний повторно розглянути відповідну заяву позивача та членів його сім`ї з урахуванням обставин вселення цих осіб в гуртожиток, встановлених даним судовим рішенням, однак таких вимог суду заявлено не було. 
Отже рішення суду в частині зобов`язання виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлового приміщення № 165 у гуртожитку загальною площею 20 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаного житла у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_1 , 1974 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові в цій частині з підстав неповного з`ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нетішинської міської ради задовольнити частково. 
Рішення Нетішинського міського суду від 27 вересня 2021 року в частині зобов`язання виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлового приміщення № 165 у гуртожитку загальною площею 20 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаного житла у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_1 , 1974 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області провести приватизацію житлового приміщення № 165 у гуртожитку загальною площею 20 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., по АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаного житла у спільну сумісну власність ОСОБА_2 , 1977 року народження, ОСОБА_1 , 1974 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження, ОСОБА_4 , 2004 року народження відмовити.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24 грудня 2021 року

Судді                                                          А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова